32 
som udgaaer fra den frie Elektricitet og de elektriske Strømme 
overalt i Legemet, tager Tid for at forplante sig, en An- 
tagelse, som ikke er fremmed i Videnskaben og allerede i og 
for sig turde have en vis Sandsynlighed for sig. Virkningen i 
Punktet æ, y, 2 i Momentet z afhænger nemlig ifølge de fundne 
Formler ikke af den samtidige elektriske Tilstand i Punkterne 
ms ” DE 
æ', y', 2, men af Tilstanden som den var i Momentet æ — —, 
a 
det vil sige, saa lang Tid forud, som der behøves for at til- 
bagelægge Afstanden »= med konstant Hastighed a. 
Den i Ligningerne (ÅA) indgaaende Konstant a skulde ifølge 
(SN) 
det foregaaende være lig —, men det vil ved nærmere Under- 
LØN 
søgelse vise sig, at andre Værdier ogsaa ere mulige. Den første 
Ligning (ÅA) kan nemlig, ifølge (3), ogsaa skrives 
me Me ned I dU 
dr ce? aa? dt a? dt" Ro HAR 
som fører os tilbage til den første Ligning (1) for a = —, medens 
c 
B ) 
den, naar a antages lig 0, netop vilde erholde den Form, som 
vilde resultere af Neumanns elektrodynamiske Theori. Da imid- 
lertid denne ogsaa er overensstemmende med Erfaringen, såa 
er det klart, at Ligningerne (A) ville vedblive at stemme over- 
ens med Forsøgene for en hvilkensomhelst Værdi af a, naar 
kun denne er en Størrelse af samme Orden som ec, forat det 
nemlig kan være tilladt at betragte de efterfølgende Led i Række- 
udviklingen som forsvindende ligeoverfor de elektrodynamiske 
c x LSE 
Forsøg.  Antages for Exempel Es øv vil Ligningen ovenfor 
| kr 
være et Middelresultat af Webers og Neumanns Theorier. 
Det bliver nu nødvendig ad andre Veje, end ved at gaae 
ud fra elektrodynamiske Forsøg, at erholde en Bestemmelse af 
denne ubestemte Konstant og tillige at søge en Stadfæstelse 
eller Korrektion af de fandne Resultater. Man kunde da for- 
