SR 
Anvendelsen af den fremmede Lov, havt Stemningen imod sig; 
thi Kong Magnus selv har hurtigt nok faaet den Tanke, at han 
maatte forsone denne ved at tilbagegive i det mindste en Deel 
endog af Fædrenegodset. Vi finde ogsaa Johan Carlssøns Enke i 
Besiddelse af betydeligt Jordegods allerede to Aar efter Mandens 
Henrettelse ”). 
II. 
Natten til den 22de November 1286 blev Kong Erik Glipping 
myrdet i Finderup af forklædte Stimænd. Nogle af Landets 
første Adelsmænd udpegedes snart af den almindelige Mening 
som Ophavsmænd eller Gjerningsmænd. Under de daværende 
Forhold vilde det have været umuligt for Enkedronning Agnes, 
der straåx greb Regeringens Tømme for sin umyndige Søn, at 
faae Morderne dømte, havde hun ikke vidst at skaffe sig kraftig 
Bistand af sine Brødre, Markgreverne af Brandenborg, samt af 
de holstenske Grever og Danmarks Lehnsmand Fyrst Witzlav af 
Rygen. Paa Danehof i Nyborg ved Pintsetid 1287 bleve Greve 
Jakob af Halland, Marsk Stig Anderssøn, Niels Hal- 
landsfar, Peder Pors, Peder Jakobssøn, Niels Knuds- 
søn, Aage Kake, Rane Jånssøn og Arved Bengtsøn 
dømte fredløse som Kong Eriks Banemænd og deres Gods er- 
klæret forbrudt”). 
Selve Domsakten have vi nu ikke, men kun et meget util- 
fredsstillende Udtog hos Hvitfeld. Sammenholder man dermed 
”) See om denne Sag den store svenske Rimkrønike i Script. Rer. Svecicarum I, 
sect. posterior p. 16—17, og efter den Ericus Olai i Scr. Rer. Svecic. Il, 
p. 62—64. Diplomatarium Svecanum I Nr, 744, 753, 756. Jfr. Suhm, Hist. af 
Danmark X, 782 ff. og Strinnholm, Sv. Folkets Historia IV, 547 ff. — 
Hertug Bengts Brev, som i Dipl. Svec. Nr. 756 kun er trykt efter en Af- 
skrift, er der dateret 1282, 8 Kal. Augusti die sti Apollinaris. Da Helgen- 
dagen er den 23de Juli, modsige de to Dagsbestemmelser hinanden; men 
da Feil lettere kunde indsnige sig ved Tallet end ved Navnet, bør Hel- 
gendagen foretrækkes. 
”) Hvitfeld, Chronologien II, S. 3. 
