64 
reiser i uafbrudt Bevægelse; men havde han dennes Hensynsløs- 
hed i Valget af-Midler, saa havde han ikke hans Ret i Maalet: 
Faderens lykkelige Brøde blev Hertug Erik en altfor stærk 
Fristelse. 
I April 1304 kom Thorkel Knudssøns Mistro og Kong 
Birgers Skinsyge mod Brødrene til Udbrud under et Besøg hos 
Drosten paa hans Gaard Åranæs; og kort efter, da Kongen havde 
kaldt Hertugerne til sig påa Vissingsø, formaaede han saa lidt at 
lægge Baand paa sin Lidenskab, at Brødrene skiltes som aaben- 
bare Fjender. Hertugerne forlode Sverrig, søgte Tilflugt først 
forgjæves i Danmark hos Kong Erik Menved, derefter hos Kong 
Hagen i Norge, hvor de bleve modtagne paa det Bedste. Følgen 
var en Tilnærmelse imellem det svenske og det danske Hof. 
Ved Midsommerstid 1304 mødtes Kongerne Birger og Erik i 
Fagerdal, i den Egn ved Knæred, hvor såa mange Grændse- 
møder ere holdte, saa længe Halland var dansk. Et Forbund 
sluttedes paa delte Møde imellem Danmark og Sverrig, der nød- 
vendigviis maatte være rettet imod Norge, hvorfra de landflygtige 
Hertuger aabenlyst understøttedes i fjendtligt Angreb påa Sver- 
rig. Endnu ledede Drosten Thorkel Knudssøn Regeringen for 
Kong Birger; med Kraft og Hurtighed optog han Kampen imod 
Hertugerne og tvang dem i Februar 1305 til Underkastelse ved 
Forliget i Kolseter (Værmeland). 
Hertugerne fattede et brændende Had til Thorkel Knudssøn. 
Al deres Stræben gik ud paa at drage Kong Birger bort fra 
Drosten; men det maatte snart blive dem indlysende, at saa- 
længe det dansk-svenske Forbund opretholdtes af denne, var 
Danmarks Indflydelse hos Kong Birger en kraftig Støtte for - 
deres Fjende. Vilde de isolere ham, der personlig ikke kunde 
være Kong Erik kjær, da han for saa kort siden var optraadt 
som Grev Jakobs og de øvrige danske Fredløses Ven og Tals-. 
mand, maatte de søge at drage Danmark over til Norge, der 
nu var den svenske Drost fjendsk; thi da lod Venskabet imellem 
Kong Erik Menved og Kong Birger sig bruge til at trække denne 
