banen osse nd. AA RR 
Be 8 
— «Gjøre vitterligt for Alle, som ere og komme skulle, at Aar 
1305 for siddendes Raad til Helsingborg for Bisper, Hertug 
Christoffer af Estland, Erik af Sverrig, Voldemar af Finland, 
Geert Greve udi Holsten, og Danmarks Høvdinge, og med dem 
en stor Skare, da fremkom vor naadigste Herre Kong Erik, 
beklagende hans Herre Faders Kong Eriks Død, og beskyldte 
derfor Greve Jakob, Marsk Stig, Nicolaum Hallandsfar, Peder 
Porse, Peder Jakobssøn, Nicolaum Knudssøn, Aage Kake og 
Rane Jonssøn over Raad, Befaling og Gjerning til at ihjelslaae 
ham, samt Arvid Bengtssøn udi det, at han med egen Haand 
overvar det slemme Mord. Og der tilbød han dem af synderlig 
Naade og for fyrstelig Forbøns Skyld, endog de tilforn vare 
lovlig overvundne, om Nogen af dem kunde endnu undskylde 
sig derudi og udi Rettergangen undlede, at al Tvivl kunde be- 
tages, tilladende dem at fremkomme, og os at ransage, sige 
og sværge hvad os syntes sandest og retfærdigst efter vor Sam- 
vittighed. Og kaldte han os særdeles sammen af den ganske 
Forsamling, som vår hos ham tilstede, at vi skulde ransage 
hvem skyldig var, hvem ikke. Da efter et godt Raadslag ind- 
komme vi igjen for fornævnte Konge, Fyrster, Greve, Herrer, 
Forsamling, læggende vore Hænder paa det hellige Evangelium; 
da have vi fri udsagt, at alle disse Fornævnte ere skyldige i 
Kong Eriks Død og have gjort den Deel, som er crimen læsæ " 
majestatis. Og af al den Forsamling var Ingen, som sagde 
derimod, uden Peder Jakobssøn, som tiltaltes, og nogle af de 
andre Anklagedes Børn.» 
Det er indlysende, at ved denne Dom i Helsingborg kan 
ikke som i Nyborg 1287 Gaardsrettens Proces være fulgt. De 
Anklagede, eller de der skulde svare for dem, ere netop op- 
fordrede til at fremkomme med deres Forsvar. Efter Gaards- 
retten kunde desuden de Afdøde ikke været dømte med de 
Levende; men i det mindste Marsk Stig, Aage Kake, Rane 
Jonssøn og Arvid Bengtssøn vare døde længe før 1305. Det 
vilde jo ogsaa have været en Forhaanelse imod Kongen af 
6% 
