82 
villet afvente Rigsraadets Dom. Denne sidste" paaberaaber sig 
ligesaa lidt nogen Lov som noget Beviis; men Fremgangsmaåaaden 
stemmer såa nøie overeens med Justinians Lovværk, at dettes 
Anvendelse ved denne Leilighed synes utvivlsom. Thi efter 
dette kan Sag om Landsforræderi og Majestætsforbrydelse reises 
efter den Paagjældendes Død; Processen. er ikke bunden til de 
sædvanlige Former; Godset beslaglægges strax; der paahviler 
saa meget mindre Angiveren nogen egentlig Beviisbyrde, som i 
disse Sager Tortur kan anvendes ikke alene imod den Angivne, 
paa blotte Indicier, men endog imod Vidner af enhver Stand”); 
derimod have Arvingerne at modbevise Angivelsen om den af- 
døde Mands Brøde; brister dette Beviis, er deres Arv forbrudt 
til Fiskus. Selve de tre Punkter i Kongens Angivelse ere for- 
mulerede i Overeensstemmelse med Romerretten, der henregner 
Opæggelse til Oprør, hemmelig Forbindelse med Fjenden, fjendsk 
Sind imod Fyrsten til Majestætsforbrydelser ”). 
At det er Romerretten, der er brugt i denne Sag, siger i 
Grunden det paaberaabte anonyme Forsvar fra Frederik den 
") Cod. IX, tit. VIII, c. 3—4; tit. XLI de quæstionibus. Dig. XLVIII, tit. XVIII, 
10. Jfr. Geib, Geschichte des Romischen Criminalprocesses, S. 617, 623. 
— Jeg benytter Leiligheden til at rette en Unøiagtighed i min Skrivelse 
af 4de Januar 1864 til Prof. Allen, i hvis Kong Hans S. 654 Indholdet er 
meddelt i Udtog. Det der anførte første Sted af Codex IX, tit. VIII, cap. 6 
burde helst ikke have været medtaget; thi det hidrører ikke fra den la- 
tinske Corpus juris, men fra Baocwexa; det latinske Stykke er en 
Oversættelse af Cujacius, der altsaa ikke har foreligget i Kong Hans's 
Tid, men er optaget i "Gothofreds Udgave af Corpus juris, medens 
det i nyere Udgaver anføres efter den græske Text. At denne ikke har 
været kjendt, eller i al Fald ikke har været læst og benyttet af danske 
Lovlærde i Begyndelsen af det 16de Aarhundrede, kan antages for 
afgjort, 
”f) Digesta lib. XLVIII, tit. IV ad legem Juliam majéstatis, 1: majestatis cri- 
Mine MENER tenetur is, cujus opera, consilio dolo målo consilium ini- 
anser FASER quo quis contra rempublicam arma ferat, quive hosti- 
bus populi Romani nuntium litterasve miserit signumve dederit, cet. 
Og 11: — sed qui perduellionis reus est, hostili animo adversus rem- 
publicam vel principem animatus. 
