REN 
85 
Laxmands, men fra det Øieblik, han udaandede, er hans Arvin- 
gers, fratages disse, som man ikke anklager for Majestætsfor- 
brydelse? — og især: hvorledes kan Børnenes Mødrenegods 
være forbrudt? Jo, svarede man, Godset skal naturligviis først 
afholde den Afdødes Gjæld, Skadegjæld. saavel som anden 
Gjæld, og Laxmand sad i uskiftet Bo med sine Børn af andet 
Ægteskab; men alt det laxmandske Gods rækker ikke nær til den 
”" Skade, han har gjort Kongen og Riget! Dette Punkt er det 
ogsaa baade Erkebiskop Birger fremhæver til Forsvar for sit 
Kjøb af Laxmands confiskerede Gaard Aagerup i Skaane, og som 
den anonyme Forsvårer urgerer, maaskee for at frelse hvad 
han selv havde faaet af det inddragne Gods; thi man kan van- 
skelig afvise den Gjætning, at Forfatteren af denne Opsats er 
den som Legist og Devretist dengang navnkundige fyenske Bi- 
skop Jens Andersen Beldenak. Han skal have været Kong Hans's 
Raadgiver i den laxmandske Sag, og han fik sin gode Deel af 
Byttet. Nu i Frederik den Førstes Tid har han følt det Truende 
i den almindelige Mening og søgt at imødegaae den, inden 
Dommen af 1526 blev afsagt. 
Æ 
Under Kong Christian den Tredies Ophold i Aalborg i For- 
aaret 1537 paadømtes Søndag den låde April ved Kongens Ret- 
terthing en Sag om et Ægteskabsbrud af særdeles oprørende Be- 
skaffenhed. En Borger i Aalborg havde indstævnet en vis Bla- 
sius Ysfelder, fordi denne, da han for nogle Aar siden laa til 
Herberge hos ham, havde lokket hans Ægtehustru Anne Hans- 
datter fra ham og endnu levede aabenbart for al Verden med 
hende som med sin Hustru; ja han havde endog bemægtiget 
sig Herredømmet i den rette Ægtemands Huus og trængt denne 
ud derfra. Blasius negtede ikke Gjerningen, mer forsvarede sig 
med en Contract, som Byfogeden i Aalborg med nogle Borgere 
havde oprettet imellem Ægtemanden, Jens Vognfører, og Anne 
Hansdatter, «at hver skulde være udi sær for sig selv og skulde 
3 7 
