ae 
Om Adskillelsen af de basiske Ilter, som ikke fældes af 
Svovlbrinte i en saltsuur Opløsning”), 
af Julius Thomsen. 
Åaskillelsen af de Ilter, som ikke fældes af Svovlbrinte i en 
saltsuur Opløsning, frembyder en Deel Vanskelighed i den quali- 
tative Analyses Gang, selv om man indskrænker de formodede 
Stoffers Antal til de hyppigst forekommende. 
De Methoder, som i Reglen angives, ere i mange Tilfælde 
utilstrækkelige og fordre ofte en Modification i. Fremgangs- 
maaden, alt eftersom det ene eller det andet Stof er til- 
stede. Kun sjeldent ere disse Methoder prøvede med den Om- 
hyggelighed og Omsigt, som Tilfældet er med den af Hr. Prof. 
Barfoed i hans «Lærebog i den analytiske Chemi» angivne; men 
uagtet denne Methode i de fleste Tilfælde vil føre til et sikkert 
Resultat, er dens samvittighedsfulde Udførelse forbundet med 
ikke ringe Uleilighed. 
Vanskeligheden ved Adskillelsen af de nævnte Stoffer frem- 
træder navnligt, naar Vædsken tillige indeholder Phosphorsyre, 
som er et meget hyppigt forekommende Stof; thi da vil denne 
. forandre Opløselighedsforholdet af mange af de tilstedeværende 
Stoffer. 
Den almindelige Fremgangsmaade er som bekjendt den, at 
Vædsken iltes, blandes med Chlorammonium, neutraliseres og 
fældes med Svovlammonium. Det fremkomne Bundfald kan da 
indeholde Svovlforbindelser af Jern, Zink, Nikkel, Kobalt og 
Mangan, endvidere Leerjord, Chromilte og phosphorsure Salte 
af disse og af de alkaliske Jordarter og Magnesia. Det kan 
”) Meddelt den 22. Febr. 1867. 
