123 
den, med hvilken flere af Årsaciderne og den Iste Sassanide, 
Artaxerxes, i Begyndelsen af sin Regerivg, lode sig fremstille 
påa deres Mynter; disses Tiara er udziret paa forskiellig Maade 
og stedse ombunden med Diademet. Naar saaledes Kongerne 
af det achæmenidiske Dynasti ikke ere fremstillede paa Skulp- 
turerne med den Tiara, som Ingen uden Kongen turde bære, 
ligger heri Grunden til, at man ikke træffer Diademet. Endelig 
maa der lægges Mærke til, at man ogsaa finder Kongen, frem- 
stillet med en lav Kaske, ganske af samme Udseende som den, 
Hoffolkene og Livvagten bære, nemlig paa een af Kongegravene"%); 
denne kan ikke være den kongelige Tiara, og Kongen har her 
overhovedet intet Udmærkelsestegn.. Det er kun påa Murene 
af Persepolis's Paladser man seer Sceptret i Kongens Haand; 
påa alle Monumenterne holde Kongerne en Bue i Haanden og 
bære ikke nogen særegen Dragt. Man seer saaledes, at Stor- 
kongen paa de offentlige Monumenter enten aldeles ikke blev 
fremstillet med sine kongelige Insignier eller kun med et enkelt 
af disse, hvoraf følger, at der af den Omstændighed, at Dia- 
demet ikke sees om Kongens Hoved paa Skulpturerne, ikke kan 
drages den Slutning, at det ikke har været Kongeværdighedens 
Tegn eller kun ”en Bisag”. De gamle Forfatteres Udsagn ere 
bestemte; til disse maa man holde sig. 
Den ovenomtalte Fremstilling af Perserkongen, der dræber 
Løven, findes indgraveret i en persisk Seglsteen af konisk Form, 
med den Tilsætning, at der er anbragt et Baand med nedhæn- 
gende Ender foran Kongens Figur; see Tavle 1, Fig. 4. !S) 
Dette Baand er upaatvivleligt Diademet, Kongedømmets Symbol. 
Vi gaae over til det andet Differentspunkt, Betydningen 
af Ringen paa de sassanidiske Monumenter og Myn- 
ter. De herhen hørende Fremstillinger lade sig dele i to 
Klasser; den ene indbefatter dem, i hvilke Ringen rækkes til 
14) Flandin et Coste pl. 164. 
15) Efter Flandin et Coste pl. 118. 
