138 
samme. Ogsaa paa Mynterne synes saaledes Fremstillingen paa 
en symbolsk Maade at betegne Dronningens Deelagtiggiørelse 
i den kongelige Værdighed. 65) 
Det er ikke vanskeligt at forklare sig Grunden til, at Kongen 
lod Dronningen fremstille saaledes paa Monumenterne og 
Mynterne, påa den samme Plads, som ellers Stormobeden indtager 
påa disse. Det er sandsynligt, at der har fundet en offentlig 
Høitidelighed Sted, ved hvilken Kongen har beklædt Dronningen 
med hendes Værdigheds Insignier?”), det være sig ved hans 
Thronbestigelse, eller naar han tog en Hustru, der skulde be- 
tragtes som Dronning. Dette har vel givet Anledningen. Om 
der ved denne Leilighed er foregaact nogen Ceremoni svarende 
til den Handling, der er afbildet paa Skulpturerne og Mynterne, 
lader sig ikke sige; ialfald egnede en symbolsk Fremstilling sig 
bedst til disse. Naar Dronningens Ophøielse til hendes Vær- 
dighed skulde foreviges paa et Monument, laa det nærmest, at 
fremstille den paa samme Maade som Kongeværdighedens Over- 
dragelse til Kongen var afbildet paa de tidligere Monumenter. 
Hvad Mynterne angaaer, var det af Vigtighed, at bevare deres 
Præg, da de havde en stor Udbredelse ogsaa udenfor Per- 
som indeholdende en Fremstilling, i hvilken Ringen forekommer uden 
Baand som et Tegn paa Kongeværdigheden. Det er ikke Stormobeden, 
som her holder Ringen, men en anden Person, der rækker en Ring som 
Gave, og Kongen synes ved sin Haandbevægelse at give ham et Tilsagn 
om Noget. Paa samme Maade maae de Personer med Ringe i Hænderne 
opfattes, som sees paa det store Monument ved Schapur og paa det ved 
Zerpul-Zohab (Flandin et Coste pl. 53 og 208). 
Af. Alteret maa ikke sluttes, at det er en religiøs Handling her er frem- 
stillet; det maa ikke sættes i umiddelbar Forbindelse med Personerne. 
Ildens Alter har Plads paa Reversen af alle de sassanidiske Mynter, ofte 
som eneste Typ, og kunde ikke udelades. 
Dette meddeles om den persiske Konge, der ophøjede Esther til Dron- 
ning. I Esthers Bog II, 17 er den Hovedprydelse, Dronningen erholdt 
til Tegn paa hendes Værdighed, i Septuaginta oversat ved dradyua 
(jvfr. I, 11 om Dronningen Vasthi)y. Josephus siger, at Kongen ved 
den store Bryllupshøitid, han foranstaltede, gav Esther Diademet om 
Hovedet (msQitidnowv avin to dradnuu). Ant. jud. Lib. X Cap. VI, 2. 
65 
mir 
66 
