UGE ; 
, ltrtral) = —ått + åt ; 
2 2 
i — 
1.1 
altsaa: 
og følgelig: 
For at bestemme den Nøiagtighed, der maa tillægges den 
ganske almindelige Formel (11), bliver det nødvendigt at bringe 
Udtrykket for F, paa Formen (8). Man kan herved gaae tilbage 
til (9), idet man for A,, A,, 43... An indfører deres "Udtryk 
ved Coefficienterne K,, K,, K,... K,. Ligningen (7) giver 
nemlig : 
ARE ROR ae FR ole Krea 1 NE 
REE KL Kos ok 0 TT Koa Er 
RR RK at kør EK an 2 MOS RARREANER 
DES IS EEN TEE kor 
og Formlen (9) giver da: 
Y="K([17]+4+ K, [47 ]+ Ks[a? 7]1+ K. [42 T]+ … (14) 
Men Functionerne 7' ere i Besiddelse af en meget mærkelig 
Egenskab, hvorpaa deres Anvendelse egentlig beroer, og skjøndt 
jeg ikke mindes nogetsteds at have seet denne Egenskab ud- 
trykkeligt fremhævet, vil: den dog med. største Lethed kunne 
eftervises.  Forudsætter man nemlig for et Øieblik, at den fore- 
lagte Curve selv er en » — 1t€ Grads Parabel, som gaaer gjennem 
de nm ved Coordinaterne a og Å bestemte Punkter, såa maae 
Rækkerne (7) og (14) bryde af med det nte Led, der indeholder 
Coefficienten K,—1, idet alle de paafølgende Coefficienter , be- 
gyndende med K,, blive Nul. Men det er tillige indlysende, 
at begge de ved (7) og (14) fremstillede Curver her falde sam- 
