236 
Om den store Orionstaage. 
Af Prof. Dr. d”Årrest. 
(Meddelt i Mødet d. 13de December 1867”)). 
D. den Monographie af den store Orionstaage, af hvilken 
jeg i Mødet d. låde December angav Hovedindholdet, agtes om 
føje Tid offentliggjort i Selskabets Skrifter ledsaget af fire Tavler, 
meddeles her kun et Udtog af det, som i Særdeleshed har 
Hensyn til de mangfoldige Forbindelser, hvori den 
store Thetataage påaviseligen staaer med de af den 
ældre Herschel allerede i Aaret 1786 opdagede Taage- 
masser omkring Stjernerne lIota og c Orionis. 
Af Sir William Herschels Publikationer er det bekjendt, at 
han ansaae en indbyrdes Forbindelse imellem de temmelig nær 
ved hinanden beliggende Taager V. 28, 30, 31, 33, 34, 35 og 
38 for meget sandsynlig, og heller ikke tvivlede paa, at alie de 
nævnte Taagestjerner desuden maatte staae i Sammenhæng med 
selve Thetataagen. Imidlertid lykkedes det ham, som bekjendt, 
ikke at paavise en eneste af disse formodede Forbindelser paa 
Himlen”).  Ligesaalidt har senerehen Sir John Herschel, 
hverken i Slough eller, ti Aar derefter og under gunstigere 
Omstændigheder, under sit Ophold paa det gode Haabs Forbjerg, 
kunnet forfølge nogen af den store Orionstaages Forgreninger 
indtil dens Overgang i de nærmest liggende Taager, endskjøndt 
han f. Ex. ikke nærede nogensomhelst Tvivl om, at den fra 
HnSeet foran S33220: 
”) Jfr. Afhandlingen: Catalogue of a second thousand of new nebulae, 
pag. 39; endvidere i Philos. Transact. for 1811. 
