252 
Rigtigheden, i al Fald i det væsentligste Punkt, af denne For- 
klaringsmaade, der første Gang opstilledes i mit til Universitets- 
festen d. Ilte April 1865 trykte Program: «Om Slesvigs eller 
Sønderjyllands Oldtidsminder» (Sid. 55—59), hvor flere Udsagn 
af gamle Forfattere, t. E. Cæsar, Strabo og Diodorus Siculus 
vare paaberaabte, fandt jeg i Engelhardts dengang under Pressen 
værende, men først noget senere udgivne Beskrivelse over Nydam- 
Fundet. Professor Steenstrups heri optagne, af min da ubekjendte 
Theori uafhængige Undersøgelse af Hingstecranier og Hingste- 
knokler godtgjorde nemlig bl. A.,, hvad ovenfor er berørt, deels 
atHesteskeletterne vare i en påafaldende Grad ufuldstændige og at de 
allerede havde maattet være det, forinden de nedlagdes i Mosen, 
deels at flere af Cranierne og Knoklerne bare Præg ikke alene 
af Sværd- og Øxehug og af Spyd- eller Pilestik, men oven- 
ikjøbet af svære Hug, som maåtte være faldne efter Kampen, 
ja ved nogle Cranier maaskee endog efterat Underkjæben var 
skilt fra Hovedet, deels endelig at i det Hele «Knoklernes Be- 
handling måa nødvendigen sammenstilles med den voldsomme 
Behandling, de talrige Vaaben og Smykker af al Art have lidt» "), 
hvilket Alt forekom mig tydelig at afspeile en Offring og Slagtning 
af de i Kampen dræbte eller fangne Stridshingste, hvis Kjød 
rimeligviis ogsaa for en Deel havde været spiist ved de fælles 
Maaltider, som i Oldtiden gjerne ledsagede større høitidelige 
Offringer til Guderne. Ikke destomindre udtalte Engelhardt sig 
endnu med megen Varsomhed om min nye Forklaringsmaade, 
skjøndt denne stråx forekom ham at «gaae i den rigtige Ret- 
ning» ?). Først i sit nylig (1867) udgivne Skrift: «Fynske Mose- 
fund I. Kragehul Fundet» (Sid. 16—18) synes han at have over- 
vundet sine fleste Tvivl, efterat min Formodning om, at Old- 
sagernes med Flid ødelagte, sammentrykkede og halvsmeltede 
1) Nydam - Mosefund. Side 37—42. 
2?) Nydam-Mosefund. S. 46. Anm. 2. Illustreret Tidende. 1865. Nr. 296. 
S. 284. 
