261 
seirende Fjende»"). Bonstetten har dog her ikke tænkt paa, at selv 
en slig hurtig Opbrænding og paafølgende Begravelse af de Faldne 
i Reglen maatte være farlig eller endog umulig for en flygtende 
Hær, hvorimod den hele Nedlægning naturligst maatte blive ud- 
ført af de Seirende. 
Ere nu de her nævnte Fund i Udlandet endogsaa hidtil 
ikkun faa, spredte, ja ikke engang tilbørlig kjendte i alle Enkelt- 
heder, ere de dog tilstrækkelige til, i Forbindelse med de histo- 
riske Beretninger, at give grundet Haab om, at Levninger af 
mange lignende, formeentlige Seirsoffringer ville ved fortsatte 
Undersøgelser komme for Dagen rundtom i forskjellige Lande, 
påa samme Maade som de for faa Aar siden ganske ukjendte 
Affaldsdynger og Pælebygninger i kort Tid ved udbredt 
Efterforskning bleve opdagede i betydeligt Antal og paa mang- 
foldige Punkter. Det kan heller ikke feile, at den her opstil- 
lede Offer-Theori, forsaavidt den ved videre Prøvelse maatte blive 
bragt til mere almindelig Gyldighed, vil blive af ikke ringe Be- 
tydning for den europæiske Archæologi, idet den aabenbårt vil 
bidrage til, i samme at grundlægge en mere religiøs Retning, 
navnlig ogsaa i Udtydningen af mange andre, ad den sædvan- 
lige, praktiske Vei hidtil uforklarlige Kjendsgjerninger. Jeg skal 
imidlertid, for Nordens Vedkommende, ikke her dvæle ved de 
Spor af tilsvarende religiøse Skikke, som synes at have hersket 
i den forudgaaede Broncealder, kjendeligst maaskee nok i dennes 
Slutningstid, da dette Spørgsmaal alt andetsteds af mig er blevet 
drøftet”). Men, for at holde mig til den ældre Jernalder eller til 
de store Mosefunds egen Tid, skal jeg kun foreløbig henlede 
1) Notice sur des armes et chariots de guerre, découverts å Tiefenau, par 
G. de Bonstetten. Lausanne 1852. 4to med 9 Tavler, pag. 3—7. 
2) Om nogle Mosefund fra Broncealderen i Oldskrift-Selskabets Aarbøger 
for 1866 S. 313—327. (Ogsaa særskilt aftrykt.) Til de her ommeldte 
tilsvarende Fund fra Udlandet kunne nu føies flere, navnlig af forsætlig 
itubrudte og ved Ild bøjede Broncevaaben fra Meklenborg, Hallstatt i Øster- 
rige, Wales og Normandiet. Jfr. Kragehul-Mosefund S. 12—15, 
