Nedsænkes nu i Vædsken et Thermometer, der har Omgivelsens 
Varmegrad, vil Thermometrets Varmegrad forandre sig efter 
Loven 
dy = a(y' — y) da = a(Ne-"'z — 4) dæ (3) 
idet y betegner Forskjellen imellem Thermometrets og Omgivel- 
sens Varmegrad; da man saavel for z = 0 som for x =— wo 
har y = 0, erholdes 
kone (Ra cen DL (4) 
Ligningen svarer til Curven 7 
Åy i vedføjede Figur, hvor Curven V 
sæ, udtrykker Væskens tilsvarende Var- 
ol SR megrad. Thermometret naaer sit 
[ri .. SX | Maximum i det Øjeblik, det 
Å : — har samme Varmegrad som Væ- 
sken; thi ifølge (3) er 
dy 
da 
Tiden, der forløber, forinden Thermometret nååer sit Maxi- 
FU OK VRED VE 
mum, er bestemt ved 
l.a — Il.a' 
RENSE 
v 
(5) 
og er altsaa uafhængig af N eller Differensen imellem Calori- 
metrets og Omgivelsens Varmegrad; den er altsaa en constant 
Størrelse for samme Thermometer og samme Calorimeter. 
Ved calorimetriske Forsøg falder a” eller Caåalorimetrets Af- 
kjølingscoefficient i Reglen imellem 0,005 og 0,02, det vil sige 
Afkjølingen er for en Temperaturdifferens af 1? henholdsviis 
09,005 og 02,02 i Minutet. 
Indføres nu i Udtrykket (5) for a den ovenfundne Værdi 18,6, 
da findes 
DP -=R22SM0E 7 4002" 
2-25 00005 
Thermometrets Maximum yder dog ikke i Praxis et saa sikkert Ud- 
gangspunkt for calorimetriske Beregninger, som man kunde 
vente; i Reglen vil man derfor foretrække at aflæse Thermometret, 
