42 
Undersøgelse om de gnostiske Citationer af det Nye Testa- 
mentes Skrifter i Plulosophumena, VIL, 20—27. 
Af Dr. theol. €. E. Scharling. 
(Meddeelt i Mødet d. 13de Marts 1868). 
Man har i nyere Tid paastaaet, at der ikke findes noget Spor 
af det fjerde kanoniske Evangelium hverken hos Kirkefædrene 
eller hos Gnostikerne eller hos Montanisterne før 170 Aar eft. 
Chr. Dette Evangelium — siger man — kom først i Brug hos 
de sildigere Gnostikere, efter Basilides (+ 135), Valentinus 
(138—160), Marcion (138—150). Dog kan man ikke eftervise, 
at de tilskreve det Apostlen Johannes. Først Kirkelærere, 
Canones og Fortællinger fra Slutningen af det Aarh. erklære 
det for Apostlen Johannes' Skrift; men de stølte sig i denne 
Henseende kun paa deres Tids Mening, uden at lade see nogen 
historisk Grund, hvorpaa deres Forsikkringer hvilede. Selv efter 
Evangeliets almindelige Anerkjendelse vedligeholdt sig Sporene 
af den tidligere Ikke-Anerkjendelse indtil tredie Aarhundrede”). 
I Forbindelse med Grunde, hentede fra det fjerde Evan- 
geliums indre Beskaffenhed, har man af Hensyn til hiin Mangel 
påa udvortes Vidnesbyrd indtil 170 eft. Chr. erklæret det fjerde 
kanoniske Evangelium for. et Værk af en Christen fra Midten af 
det Zdet Aarh. 
!) J. H. Scholten, - Die åltesten Zeugnisse betreffend die Schriften des 
N. T. ” Aus dem Hollåndischen ubersetzt von Carl Manchot. Bremen 1867. 
S, 180. Slg. Baur, Kritische Untersuchungen iber die kanon. Ew. 1847. 
Schwegler, Nachapostol. Zeitalter, 1846. Zeller, Theol. Jahrb. 1845. 
Hilgenfeld, Das Ev. und die Brr. Joh. 1849. Die Ew. nach ihrer 
Entstehung u.s. w. 1854; etc. 
