46 
ogsaa Sønnen havde været gammel nok til at kunne høre Apostlen. 
Hvis der derimod læses pnoiv, da beretter Hippolytus, at Basi- 
lides siger, hvori Isidorus istemmer, at Matthias har meddeelt 
Basilides, og denne senere Isidorus, altsaa. Matthias paa en vis 
Maade dem begge hine hemmelige Lærdomme. I ethvert Til- 
fælde var altsaa i det Mindste Basilides Matthias” Samtidige. 
Med denne Beretning have vi at sammenligne Clemens 
Alexandrinus, der i Strom. VII, c. 17 p. 898 siger, at Basilides 
erklærede sig for Discipel af en vis Glaukias, der skal have 
været Apostlen Petrus' Tolk (£ounvevc), og sammesteds mod 
Slutningen af c. 17, p. 900 tales der om de hæretiske Partier, 
opkaldte efter Valentinus, Marcion, Basilides, os rov Matdiov 
avyæor rrgocayscdor dosav. Man tør slutte deraf, siger de Groot 
a. St. S. 5, at Basilides har været for ung til at kunne kalde 
sig en Discipel af Petrus, om hvilken Apostel det var bekjendt, 
at han døde under Nero i Aaret 67, men at Basilides dog var 
gammel nok til at kunne være kommen i Berøring med Matthias, 
om hvis Død der ikke havdes nogen bestemt Efterretning i 
Kirken, og der altsaa kunde have levet indtil A. 80 eller 90 
eft. Chr. Basilides kunde derfor, uden at sige noget Urimeligt, 
paastaae, at Matthias selv havde mundtlig meddeelt ham Jesu 
Christi hemmelige Lærdomme. Dette «mundtlig» ligger nemlig 
i Udtrykket sienxévar; (hi dersom Matthias havde optegnet sin 
Underviisning skriftlig — saadanne Skrifter af Matthias omtales 
hos Clemens Alex., der anfører Fragmenter af Matthias' magæ- 
0ocerc, ligesom Eusebius (h. e. III, 25) omtaler et «Matthiæ Evan- 
gelium»; maaskee menes dog den samme Bog, hvis Affattelse 
muligviis netop blev foranlediget derved, at Basilides havde be- 
raabt sig paa Matthias — da havde Basilides vel anført Skriftet 
ved Navn. 
Med Basilides' egen Angivelse af at have været Apostles og. 
Aposteldisciples Samtidige, stemmer forsaavidt de patristiske 
Vidnesbyrd overeens, som de alle henlægge Tiden, hvori den 
nævnte Hæretiker blomstrede, til Trajans (98—117) og Hadrians 
