56 
"O &yæv æra æxovértø (Matth. XIII, 9). Endnu flere Exempler 
lade sig let paavise"). 
Hertil kommer nu, at vi ved flere Leiligheder see, hvor- 
ledes Forfatteren til Philosophumena i Lighed med samtidige 
Skribenter ikke gjør sig nogen Betænkelighed ved at henføre 
en Skoles eller et Parties Lære til Stifterne af samme. Selv, 
hvor han er sig bevidst og udtrykkelig angiver Differentser 
mellem forskjellige Lærere og Tilhængere, som i Hovedsagen 
høre under samme Kategori, forekommer den samme ukritiske 
Fremgangsmaade, saa at der opstaaer den Mistanke, at han kan 
have betjent sig af yngre og til hans Tid udbredte Skrifter, for 
at fremstille de forskjellige Hæresier og ikke just søgt sin Kund- 
skab fra disses oprindelige Koryphæer. Ligesom han ved Over- 
gangen til Basilides' Lære siger: «Lader os nu see, hvorledes 
Basilides tilligemed Isidorus og hele deres Chor lyve etc.» (s. 
ovenfor S. 14), saaledes- begynder han Fremstillingen af Valen- 
tinus' System med de Ord (VI, 29): «Valentinus og Herakleon 
og Ptolemæus og hele deres Skole lægge Mathematiken til Grund 
for deres Lære»; og nu gåaes derpaa over til Singularis ppoiv, 
skjøndt der ogsaa senere forekomme Pluralis paci, Aéyovor. 
Alligevel vilde der af den ukritiske Fremgangsmaade ved 
de Citater af gnostiske Skrifter, som Forfatteren til Philosophu- 
mena benytter, endnu ikke følge, at den sidstnævnte Forfatter 
kun skulde have benyttet gnostiske Skrifter fra en sildigere Tid, 
med Tilsidesættelse af de ældre og oprindelige gnostiske Sect- 
stifteres egne Skrifter. Hvad saaledes Fremstillingen af Basi- 
lides” Lære angaaer, da vilde Hippolyts Benyttelse af Isidors 
og andre Basilidianeres Skrifter ikke udelukke Basilides' eget 
Værk — "E&nynmza, efter den Titel, som findes hos Clemens 
Alexandrinus, Strom. IV, p. 504?) — fra at kunne høre med 
til de Kilder, som havde afgivet Forfatteren til Philosophumena 
1) Slg. Zeller a. St. S. 149 fr. 
2) Baculsidys åv TØ &lx00TØ TeiTw tøv 'E&nyntizøv ... 
