60 
strængt adskille en anden af de ældste Gnostikere, Valentinus, 
og «hans Skole». De tale om «Valentinus og hans Efter- 
følgere» eller om «Valentins Skole» eller om «Valentinianerne», 
ligesom om Basilides og Basilidianerne». Men dog er der en 
kjendelig Forskjel at bemærke, idet der udtrykkeligen navngives 
bestemte Mænd blandt Valentinianerne, Secundus, Herakleon, 
Ptolemæus o. A., om hvilke der udtrykkeligen bemærkes, at de 
i flere Punkter afvege fra Valentinus og fra hinanden indbyrdes, 
ligesom der anføres ikke faa Citater af disse Mænds Skrifter 
hos Kirkefædrene. Det sees saaledes deraf, at Valentinus har 
havt et ikke ringe Antal af selvstændige og talentfulde Disciple, 
som uddannede og modificerede hans System. Basilides synes 
derimod i denne Henseende at staae mere isoleret, og med 
Undtagelse af hans Søn, Isidorus"), er der ikke opbevaret Navnet 
påa nogen af hans Disciple, ei heller noget Skrift fra nogen 
anden navngiven Basilidianer. Hvorfor skulde vi da nu ikke 
antage, at Forfatteren til Philosophumena har ved Fremstillingen 
af Basilides' Lære raadført sig med denne Mands Hovedværk? 
hvorfor finde det sandsynligere, at han ikke fra dette, men fra 
ubekjendte Skrifter, hvorom der ikke haves ringeste Kundskab, 
har hentet sin Fremstilling? Er det paa Grund af, at Basilides' 
24 Bøger &ic to svayyélrov ikke existerede eller kjendtes til 
den Tid, da Forfatteren til Philosophumena udarbeidede sit 
Værk? Men Clemens ÅAlex., hvis Tidsalder strækker sig til 220 
eft. Chr., kjendte og benyttede det og har paa et enkelt Sted (Strom. 
IV, 12) endog udtrykkeligen anført Citater af «Basilides” Ud- 
lægninger (E&nyntixe) den 23de Bog». Endnu sildigere 
Vidnesbyrd om dette Værks Benyttelse have vi fra Origines 
(+ 254). Er det da ikke meer end sandsynligt, at Forfatteren 
til Philosophumena, der forfattede sit Værk til Fremstilling og 
Gjendrivelse af Hæretikerne og de hæretiske Partiers Lærdomme 
1) «Isidor har befæstet sin Faders Mythologie med nogle Tillæg». Theodoret. 
Hær. Fab. 14 
