sm Mae ane 
103 
Navne, og efter en ældre Philosoph, Ariston, giver Forfatteren 
en Skildring af 0 avdadyc, 0 avdézactog Og 0 mavterdnuwv, Be- 
greber, der kun meget ufuldkomment vilde gjengives paa Dansk 
ved den Selvbehagelige, den Uafhængige og den, der forstaaer 
Alt. Efter at have meddeelt disse Skildringer, viser han paa 
ægte epikuræisk Viis, hvilke skadelige Følger en saadan Adfærd 
medfører. Han gaaer saa over til andre Arter af eller Benæv- 
nelser paa Hovmod, som det fra Aristophanes bekjendte Bosrdv- 
s0dor og Ironien. Af Ironikeren (6 &pwv) giver han da en 
Skildring, som vel ær formet paa samme Maade som de oven- 
for omtalte, men som dog sikkert ikke skriver sig fra Ariston, 
men fra Philodemos selv; den er nemlig heel og holden en 
Copi af Sokrates, og de Træk, der anføres deri, ere alle laante 
fra Plato og Xenophon. Til Slutning anføres endnu et Par Arter 
afRingeagt for Andre, svrs210rys eller 8£svrs44ctns Og ovdeværng 
eller &£ovdsværnc. 
Det er altsaa i moralphilosophiske Skrifter, at saadanne 
" Skildringer have deres egentlige Plads.  Grækernes Moralphilo- 
sophi var langt mere empirisk og psychologisk, end man nutil- 
dags synes at ønske. Selv Idealisten Plato construerer ikke 
Pligtlæren og Sædelæren ud af det Godes Begreb, men paaviser 
dettes Udfoldning i en parallel Sphære, Staten, for at Menne- 
sket kan see sig selv deri som i et Speil. Aristoteles er, som 
sædvanlig, iagttagende, men hans klare og skarpe Forstand, 
grundet paa en sund og reen Følelse, har sat ham i Stand til 
at levere det Mesterværk, vi besidde under Navnet den Niko- 
macheiske Ethik. Han opstiller det System, hvorefter Dyden 
altid er Midten imellem to Laster, og paaviser i de enkelte 
Tilfælde, hvorledes man ved at skeie ud enten til den ene eller 
til den anden Side, falder i den ene eller den anden Last. 
Senere Peripatetikere søgte at fuldstændiggjøre Moralsystemet 
og opstillede en lang Række af saadanne Grupper, hvor Dyden 
viste sig som Midten imellem to Laster; men det var en gold 
Systematik, og Sproget lod dem ofte i Stikken, saa de maatte ind- 
R ER 
