Om Æblesyrens Adskillelse fra andre Syrer ”). 
Af Professor €. T. Barfoed. 
Blandt de almindelige organiske Syrer, som forekomme i Plan- 
terne, er Æblesyren utvivlsomt den, hvis Paaviisning er forbun- 
det med størst Vanskelighed. Dette ligger ikke deri, at Prø- 
verne i og for sig ere mindre charakteristiske for den end for 
enhver af de andre Syrer, men deri, at de i Regelen ikke kunne 
anstilles med Udsigt til et godt Udfald uden paa den saa godt 
som rene Syre og altsaa ere mere end almindeligt afhængige af 
den Fuldstændighed, hvormed den oprindelige Blandings øvrige 
Bestanddele i Forveien ere fjernede. Da dette Afsnit i den or- 
ganiske Analyse hidtil har været sparsomt behandlet, skal jeg i 
det Følgende give et Bidrag dertil ved at omtale de Methoder, 
som jeg har anvendt for at skille Æblesyren fra endeel andre 
almindeligt forekommende Syrer, og i Forbindelse dermed frem- 
sætte nogle Bemærkninger om Maaden, hvorpaa de vigtigere 
Prøver efter min Erfaring bedst anstilles. Derved kan jeg dog 
ikke undgaae, for Sammenhængens Skyld, at anføre Eet og An- 
det, som ikke er nyt. 
De Prøver, ved hvilke Æblesyren især lader sig paavise, 
ere som bekjendt dens Omdannelse til Malein- og Fumarsyre 
og Dannelsen af dens Kalk- og Blyiltesalt. Blandt dem anseer 
jeg Blvilteprøven for den mest afgjørende, men ogsaa for den 
vanskeligste, og jeg har derfor stedse stillet. den Fordring 
til Methoderne for Adskillelsen, at denne Prøve skulde lykkes 
fuldstændigt. Til de hidtil benyttede Prøver har jeg iøvrigt føiet 
en ny, som jeg skal omtale nedenfor. 
Den første Prøve, nemlig den frie Æblesyres Omdannelse i 
Varmen, er saa tidt beskrevet, at jeg her blot skal berøre Maa- 
") Meddelt i Mødet d. 26 Juni, se foran S. 95. 
