— 38 — 



När äter denna hval om våren närmar sig polen, ef- 

 terträdes den i glacial- och den tillgängliga delen af 

 poiar-zonen af Balfciioptera gigas, hvars ankomst vid 

 S})itsbergen också af hvalfängarnc ansågs bebåda Grön- 

 lands-hvalens aftåg ännu nordligare. Denna hval hål- 

 ler sig utmevi drifisen medan BaIa;noptera boops alltid 

 håller sig söder derom. Enligt Holbull återvänder 

 nnder hösten först Balspno})tera boops, derpå Balaenop- 

 tera gigas, tills slutligen äfven Balaena mysticetus in- 

 finner sig att vintra i den af de andra hvalarne öf- 

 vergifiia delen af polar-hafvet. 



Till det hyperboreiska bältet tyckes Hyperoo<lon 

 borealis äfven höra. Söder om glacial-zoncn lära der- 

 emot aldrig IIvitfi.«,kens (Delph. leucas) och Narhva- 

 lens (Monood. monocerus) vintervandringar sträcka sig. 

 Mot våren återvända de till sitt egentliga tillhåll, 

 j)olar-Z()nen. Uti Wellington Channel såg Kapten 

 Penny vid denna årstid stora flockar af hvitfiskar 

 skyndande till det »öppna polarhafvet." 



Af säldjuren tyckes Phoca vitulina vara allmän- 

 nare inom det hy{)erboreiska bältet än inom det gla- 

 ciala. På Island utgör den löremål för en för inne- 

 vånarnes näring högst vigtig fångst. Phoca grönlan- 

 dica och Cystophora cristata synas mest tillhöra grän- 

 sen mellan denna och den glaciala zonen, inom hvil- 

 ken såväl dessa som Phoca barbata talrikt förekomma 

 åtminstone under en del af ånt. Ännu känner man 



