-— 39 — 



pj tillräckligt om dessa djur för aft kunna noggrant 

 anfjlfva deras utbredning, Phoca barbata är dock 

 den, som häller sig längst mot norr. Under resan 

 till Spitsbergen såg jag stora skaror af Phoca grön- 

 landica pä drifisen mellan Spitsbergen och Beeren-Is- 

 land medan ej en enda upptäcktes utmed land, hvar- 

 est åter Phoca barbata fanns i lika stor mängd. Vid 

 Spitsbergen håller den sig helst på den fasta isen, 

 hvarföre den också, då under Juli månad isen ur 

 fjordarne dref till sjös, helt och hållet försvann från 

 Spitsbergen, der emlast Phoca foetida återstod. Af 

 Phoca grönlandica fångas årligen mellan 30 — 40.000 

 stycken vid Grönlands södra kolonier, liksom Eski- 

 måerna j)å Boothia Felix för hela sin existens äro i 

 hög grad beroende af den äfven vid Nord-Grönland 

 scrdeles talrika Phoca foetida, hvilken, om ock iden- 

 tisk med Phoca annellata och således förekommando 

 långt söderut, ef!,entli<ren är en "lacial-zonens innevå- 

 nare. Mellan 40 och 50 tusen fångas årligen viii 

 Nord-Grönlands kust. Det lärer vara Cystojiliora 

 cristata, som f">reträdesvis är föremål för den stoia 

 sälfångst, hvilken uti IMars och April månader bc- 

 drifves i närheten af Jan Mayen *). Jag har sett 

 uppgifvas, att ända till 20,000 djur från ett enda fartyg 

 blifvit dödade. 



*) XiLSsoN, Skand. Fauna, Daggdjuren, 2 upp! p. 31 C. 



