— 45 — 



tiska r('<:i()ii<'ii så långt den nr känd. tyckas dock de 

 NonI Grönläinlska, enligt beskrifningarna, vara rikast 

 pa djur. Ty Imru talrika d(\s«<a sjöfåglar än äro un- 

 der liggtiden både på Island och ännu mer på Spits- 

 hergen, ser inan dock aldrig vid dessa öars kuster en 

 sådan riketloni, som den IIolböll berättar vara rå- 

 dande i Nord-Grönland, der 4 man inom en timma 

 kunde göra en så rik fångst att de dermed helt och 

 hållet fyllde sin båt. Denna Nord-Grönlands rika 

 sjöfågel-fauna skiljer sig från Syd-Grönlands dels ge- 

 nom arter, som endast finnas i det södra, såsom Puf- 



pAsta tiL-itilijien om några af hafsfåglarne att de slugt (örstä 

 lägga sina bon, sa ;ilt (le iiio fredade för fjiillriifven. Larus 

 tridaetyliis ocli Uria Briinickii higga iigg pä alldeles lodräta 

 klippor ocli Mergulus Alle har sitt tillliåll utmed bergets 

 fot långt inuti stenrösen. Grågåsen, som ilr tillriickligt stark 

 att försvara sig, liigger sina ägg på fasta landet, då dereinot 

 den svagare Anser bernicla och Ejdern utan undantag fin- 

 nas på holmarna, och iakttaga den försigtigheten att alltid 

 ior häckningen välja sådana holmar, hvilka ej genom is stå 

 i förbindelse med fasta landet. Vår besättning hade beräknat 

 en stor dunskörd ])å en ö, som är berömd för sina många 

 ejdrar; men mellan den och fasta landet låg isen ännu qvar 

 under liggtiden och på ön fanns ej ett enda bo. — Afven 

 vid Spitsbergen råder det från andra håll kända lörhållan- 

 det, att de låglar, som kläcka på samma berg, vid väljande 

 af jjlats för sina bon iakttaga en viss vertikal ordning. Så 

 t. ex. rufva Uria Brunickii och Larus tridactylus sina ägg 

 öfverst i berget, Mergulus Alle och Larus glaucus deremoit 

 hålla sig närmare dess fot och Anser bernicla och Somattrin 

 mollissima finnas närmast hafsvtan. 



