— 70 — 



Afvcn vextverlden inom arktUka regionens lim-' 

 <!(T, hvilket ocksä tidigast blifvit bemärkt, lemnar tyd- 

 liga he\h för riktifthetcn af en zonfördelning af denna 

 stora rfgion. RiciiarosOxN *) iakttog, att vextverlden 

 inom samma bälte af den arktiska regionen iir huf- 

 vudsakligen likartad, huru stora meridianskillnader 

 emellan de olika punkterna än mätte råda. Alla de 

 Saxifragae. t. ex. som finnas uti arktiska Amerika, 

 finnas också på Spitsbergen, i Lappland och Siberien. 

 Af de 91 vextartery som äro kände på Melville-Is- 

 land, utmed Barrow-Strait, Lancaster Sund och Grön- 

 land norr om 73"^, finnas ^ på det sydligare Grön- 

 land, i Lappland och Norra Asien. 



Från 71° N. Lat, till Polcirkeln tilltager i ark- 

 tiska Amerika vegetationen ined den hastighet, att ar- 

 ternas antal är åtta gånger större än antalet af den 

 närmast nordligare regionens, hvarjemte en mängd nyai 

 genera <ler uppträda. 



HoOKERs förteckning på vexter, funna undep 

 Pennys expedition **}, innefattar 54 fanerogamer, nä- 

 stan alla samlade vid Wellington Channel. — Durands 

 förteckning öfver de af Kane funne vexter ***) fråre 

 73" — 78° innefattar 76 arter. 



*) Joiinuil of a Bofit voynge 1-luong Ihiperts Land, II, Lonci 



1851. 

 **) SUTHERLAND; a. st. > 



'**) Kane, Aret. Expl. .. ' 



