— 73 — 



omöjlighot ännu måst stailna inom de oivevista åsif^- 

 tornas område. Ar det nu förhållandet, att inom den 

 arktiska regionens djurverld flera zoner kunna urskil- 

 jas, och att samma djur, som ännu inom hvardera af 

 dessa zoner lefva, anträffas som fossila i de länder, 

 hvilka till hvarandra intaga en likartad geografisk och 

 klimatologisk ställning med den, dessa olika zoner nu 

 intaga till hvarandra; och dertill kommer, att vid när- 

 mare undersökning af de verkningar, framglidande jök- 

 lar utöfva på underliggande berg, dessa finnas vara, 

 hvad de förut antogos, eller fullkomligt homogena med 

 de i)å våra berg iakttagna refflor och slipningar; att 

 hos oss verkligen finnas samma bildningar, som i jö- 

 kelbärande länder än i dag kunna iakttagas uti de 

 gärden, hvilka af jöklarne franiskjutas ; så måste det 

 vara tillåtet att såsom bevist anse, hvad förut varit 

 hypotes, eller med andra ord, att i bestämdare or- 

 dalag yttra sig om en period af vår jords geologiska 

 utveckling, den vi adeqvatast benämna: 



jIi k(hka regionens tidigaie längre utsträckning. 



Det var ej ensamt LovÉN som fann att en ishafs- 

 fauna lefvat vid vcslra Europas kuster. Obekant med 

 Lovens undersökningar offentliggjorde Forbes samma år 

 (1846), som LovÉN skref sin afhandling om Skandi- 

 naviska molluskernas geografiska utbredning, *) sitt 



*) Ivedaii 7 år tidigare liade likviil Prof. LovÉN vid naturfor- 

 skare-mötet i Göteboro- friunställt sin åsi^t om de fossila 



