— 97 — 



A^sarnes lafrringsförh:illandon. den fullständiga 

 slipningon af do dcri ligj^ande stenarne, medan refflor 

 il dem saknas, frånvaron af det finmalda stoft, som i 

 Jökolgärden fyllor stonarnos <tjemnhoter, allt utvisar att 

 dessa åsar alldeles icke äro j()kelgärden. De uti 

 åsarne ingående ioilagron visa tydligt, att de lång- 

 samt bildats otdi ej jionom någon våldsam revolution 

 ■eller en sådan flod, som don SKFsxiiÖM tänkte sig. 



FranUida undorsfikningar torde visa att de uti 

 andra hand härröra Iran jöklar, fastän de blifvit bildade 

 under vatten. På nordligaste Spitsborgon hade jag 

 tillfälle se huru stonarue 1'ran ett litet jfikolgärde, som 

 fiu bildade strand och var utsatt för vagsvallet, vor»» 

 »nf-lipade liksom vullsteii«fne uti svenska åsarne, me- 

 <lan man några fot högro upp hade jökelgärdet uti 

 <)förändradt skick. De stenar, hvilka från ett sådant 

 föras ut i vattengangon, måste ovilkorligen rundslipas. 

 Tillika fallos dot mod jökol-ellvcn i hafvet utförda 

 stoftet öfver dessa stenmassor och sålunda kunna un- 

 der tidernas lopp säkerligen i närheten af jöklar bil- 

 lias åsarne liknande aflagringar^ medan nian väl kan 

 förstå att nnder och uti dem kunna snäcklager an- 

 träffas, 



RuUstens-åsarne kunna således ingalunda betrak- 

 tas som verkliga jökelgiirdon. Uti Norrigc fann man 

 €medlertid .sådana, med allt för tydlig bildning för att 



7 



