— 105 — 



som man uti Storbrittannicii i (I(> fossila Inpron fiiriBtit «Je 

 intyg om ett forntida l^allare klimat, hvarom jag förut 

 talat. Mycket är skrifvet om Vogoscriias fordiia cgcii- 

 skap af jökelbärantle berg. I Sweitz iiafva Jöklarnes 

 tidigare större utbrcflning blifvit bevi.-ad genom nog- 

 ffranna undersökninijar. Sådana hafva t. ex. tiickt 



to 



Riiones, Rhens, Arves, Åars, Reuss' och Liiitlrs Jlod- 

 dalar i detta land. I-^ynneriiet Chaupentier ocii Guyot 

 hafva visat huru dessa dalars crratiska inncliall knn 

 bevisas härstamma frän de berg, ifrån livilka jöklarna 

 nedskridit. 



Uti Nord-Anierika norr om 42" N. Lat. återfin- 

 nas samma fenomen, ehuru jag ej känner att de der 

 kunna såsom uti Europa hänföras till vissa bergsked- 

 jor säsom centra. 



På Island är förhållandet enahanda. Der finnas 

 niellan två och trehundra qvadratmil betäckta af evig 

 snö och is, men hela den ölriga delen af landet bär 

 de tydligaste s})år att jöklarne fordom iifven :?träckt 

 sig deröfver. Man finner "roches moutonnccs", gamla 

 jökelgärden, stöt- och läsida, refflor i alla väderstreck, 

 tydligen bestämda af bergens riktning och öfverens- 

 stämmande med landets lutningsförhållanden. 



Af de mänga förklaringar, som blifvit försökta öfver 

 de erratiska fenomenen der dessa ej stått uti omedelbart 

 sammanhang med närvarande jöklar, har jag väl redan 

 berört dem, som närmast haft afseende på eller varit 



