— 1 1 1 — 



koiiist liärjil" iii' bciuiiide; ty aTvcu om btigcn varit 

 tillräckli^it höga att gifva ujiphof ät jöklar, som be- 

 täckt landet till haf^ytan, utan sänkning af landets 

 temperatur, qvarstär dessutom det faktum att en fauna 

 lefde vid vjira kuster, som för sin tillvaro fordrat ett kallt 

 haf, livilket landets höjning ej kunnat ästadkonuna. 



En invändning, som kanske mer än alla andra 

 satte jökelteorien i misskredit, var den att skandina- 

 viska landets lutning vore för ringa för att de suppo- 

 neraiie jöklarne- verkligen skulle kunnat röra sig öfver 

 dess yta. 



Man ansåg tillbörligt att förlägga hela detta land 

 under en i rörelse varande isbetäckning efter analo- 

 gien med Alperna, der de till omfång ej stora jök- 

 larne hafva sitt ursprung från ojemförligt högre fjelU 

 massor än Kölen och Dovreljell. 



E. DE Beaumont sökte bevisa att ingen jökel 

 kan röra sig såvida ej lutningen uppgår till 3 gra- 

 der. Ehuru förhållandet på Island knapj)ast kan här- 

 med öfverensstämma qvarstod dock detta inkast utan 

 vederläggning tilldess Rink genom sina grundliga under- 

 sökningar af Grönlands östra kust framstälde natur- 

 företeelser, h varom man förut ej gjort sig begrepp, 

 i <let han ådagalade att den koloniserade sträckan af 

 vestra Grönland på en geografisk bredd, som temligen 

 nära motsvarar den mellan Stockholm och Nord Kap, 

 pä 2 — 15 mil från hafskusten, är så långt ögat när 



