— 112 — 



boläckt af en emla s.nmmanhäiifrando isslatt af omkring 

 2.000 fots liöjd öfvcr Iiafvet, mot livilkct lida n)as-;un 

 långsamt skrider, j)ressand(\ sig ut genom do sä kallad'*^ 

 islj(jrdariie fK-h sedermera uti skejuiaiien af isberg spri- 

 (iaijide sig ölver norra Oceanen. Ensamt isljordartie uti 

 Nord-tlrönlanil utföra ärligen |«a. rletta s-itt öfver 1.000 

 iniilioner kubikalnar is. Sa vidt man känner u-tra Grön- 

 land är förhållandet der enahanda. Sålunda har man uti 

 naturen fullkomligt öfverensståmniande förliallaiiiien med 

 dem, vi förut sökt bevisa varit en gäng radande pä Skan- 

 dinaviska halfiin. Nästan hela Grönlamls vattenmängd 

 niästt; i fa^t forn» äterviinda till halvet och ästadkom- 

 nier derunder på sitt underlag »amma fenomen, som 

 vi funnit inom värt land. 



Medlersta Grönlands i)red<l är nära dubbelt så 

 stor som Skandinaviens, livaraf man finner huru san- 

 nolikt det är att den derst.ide-; i ou})pliörlig rörelse 

 varande ismassan r-narare har mindre än större lutning, än 

 den jökelnias>a borde haft, som betäckt Skandinavien. 



När man härtill läfrjrer den stora öfverensstäm- 

 niolsen mellan de uti vestra Sverige funna snäekla- 

 greii och den moUuskfauna, som för det närvarande 

 lefver vid det lands kuster, som betäckes med ständig 

 is, är det svart att tvifla att ej en gäng de ifrä- 

 ga varande länderna liknat Inarandra äfven till sin 

 fysiska beskaffenhet. 



