Om den periodiske ændring af havstrømmenes styrke. 31 



og solfjerne falder ved solhvervstiderne), og det midlere over- 

 skud {Ô) af vinter- eller sommerdage for hver halvperiode af 10500 

 år^). Multipliceres det midlere antal med 10500, får man således 

 for hver halvperiode det samlede overskud af vinter- eller 

 sommerdage : 



Altså vexler længden af vinter og sommer på hver halv- 

 kugle i løhet af 10500 år. I 10500 år er hos os vinteren 

 længere end sommeren, i de følgende 10500 år er den kortere. 

 Og forskjellen voxer med hanens excentricitet. I de 10500 år, 

 da vinteren er længere end sommeren, bliver der tilsammenlagt 



') Geelmuyden har velvillig meddelt følgende; 



Når jevndøgnslinien har udført \ omløb i forhold til apsidelinien, 

 således at vinkelen mellem dem begynder med (vårjevndøgn i aphe- 

 lium) og ender med 90**, så er den gjennemsnitUge værdi af sommerhalv- 

 årets overskud over vinterhalvåret i løbet af den dertil medgåede tid 

 udtrykt ved 



7?^l^+^8^ + 600 + ---/' 



hvor A er årets længde, æ forholdet mellem cirkelens periferi og dia- 

 meter og e en middelværdi af excentriciteten for de 5—6000 år, som 

 medgår til et sådant I omløb. For de værdier, som jordbanens excen- 

 tricitet kan opnå, vil selv andet led i parenthesen først kunne blive 

 mærkbart i 3die decimal af dagen, og tredieled kansløifes.luldstændigt. 

 For det næste kvart-omløb gjælder det samme udtryk, kun med en 

 anden værdi for excentriciteten, ifald den har forandret sig mærkbart i 

 mellemtiden. Ligeledes for de to næste kvart-omløb, men da naturligvis 

 med modsat fortegn, d. e. udtrykket giver vinterhalvårets overskud over 

 sommerhalvåret. 



