28 A. Blytt. 



dene om vinteren, er varmeudstrålingen mod verdensrummet i 

 de lange nætter. De lavere luftlag afkjøles af den kolde jord 

 og fortsettes; der dannes en nedstigende luftstrøm ; langs jordover- 

 fladen strømmer luften bort fra de egne, som har høit lufttryk, 

 Uagtet der således stadig strømmer luft bort, vedligeboldes dog 

 det bøie lufttryk, sålænge afkjølingen vedvarer, og dette kan 

 ikke ske uden derved, at der i luftens bøiere lag stadig strøm- 

 mer ny luft til foråt erstatte, bvad der tabes ved den nedsti- 

 gende strøm. Men denne luft, som strømmer mod de kolde 

 egne i de bøiere luftlag, kommer fra egne, bvor afkjølingen er 

 mindre, og prof. Mohn bar i en lærerig afbandling^) vist, at 

 landenes a f kjøling er den væsentligste grund til at vedligeholde 

 de lavere lufttryh over havene, fordi der på denne made stadig 

 skaffes afløb for de lave lufttryks opstigende luftstrømme. Og 

 således bidrager udentvivl også den kolde luft, som bviler over 

 Grønlands indlandsis^ til at vedligebolde det lave lufttryk ved 

 Island selv om sommeren. 



Men disse lave lufttryk suger igjen luft til sig langs jor- 

 dens overflade. Og luftstrømningen foregår (efter Buys Ballots 

 bekjendte lov) således, at man på den nordlige balvkugle har 

 det lave lufttryk noget foran sig til venstre, når man vender 

 vinden ryggen. Dette er en simpel følge af jordens axedrei- 

 ning. Det lave lufttryk ved Island trækker således sydvest- 

 vindene opover mod Nordatlanterhavet, og da det holder sig 

 hele året rundt, er følgen den, at sydvestvinden er den her- 

 skende vind i dette hav både vinter og sommer. 



Den mening, at det er vindene, som er den vigtigste grund 

 til strømninger ne i havet, deles af de største auktoriteter i dette 

 spørgsmål. Croll og Zøpprits har udviklet de grunde, som 

 taler for den, og deres meninger deles af meteorologer som 

 Mohn, Hann og WojeiJcoff. Man kan sige, den er så almin- 



') Zeitschr. des Oesterr. meteor. Gesellsch. Wien 1876 n. 2 



