2 Amund Helland. 



Nairn* og dens varme Kilder har gjort den til et yndet Op- 

 holdssted for fremmede. Fladeindholdet udgjør omtrent 45 

 Kvadratkilometer, og Indbyggernes Antal er 25000. 



Øen har en nogenlunde rektangulær Form og stiger som 

 en Pyramide op af Havet. Dens høieste Top er Epomeo 

 eller, som Fjeldet nu kaldes, S. Nicola, og det naar op til 

 792 Meter o. H. Dette Fjeld har Kraterform og er mægtigt 

 dominerende, saa at det i Afstand ser ud, som om Øen kun 

 bestod af dette Fjeld og dets Skraaninger. Paa Nordsiden 

 af Epomeo ligger Casamicciola, der før Jordskjælvet angaves 

 at have 4200 Indbyggere, men som nu er helt ødelagt; nord^est- 

 ligt nær Havet ligger Lacco med 1800 Indbyggere, ligeledes 

 ødelagt ved Jordskjælvet, og endelig ligger paa Vestsiden 

 Forio med 6800 Indbyggere ; denne sidste er haardt med- 

 taget ved Jordskjælvet. Selve Byen Ischia, paa Østsiden af 

 Øen med 6600 Indb. har intet lidt ved Jordskjælvet. 



De ældre Skribenter, der omtaler Ischia, giver den for- 

 skjellige Navne, Grækerne kakler den Pitecusa, [Homer og 

 Pindar Arime, Virgil Inarime, men lang Tid kaldtes Øen 

 Enaria. Senere har den faaet Navnet Ischia efter det græske 

 Ord '/(îjî;V Kraft eller Styrke efter det stærke Citadel, som 

 blev bygget nær den nuværende By Ischia. 



Øens Bygning er i det hele vulkansk, og den synes at 

 skylde en lang Række af Eruptioner, ledsaget af Hævninger, 

 sin Tilværelse. Bergarterne er Tuf, Pimpsten, Slakker, 

 Trachyt, trachytisk Lava samt Dekompositionsprodukter af 

 Tuf, og i Tuffen findes marine Forsteninger, der tyder paa 

 en Hævning af Øen. Over Øens Geologi gives der to nyere 

 Monografier, nemlig Fonsecas Geologia della Isola dTschia 

 og Fuchs's Isola dTschia (den sidste i Memorie del Comitato 

 Geologico Vol II. 1873). 



Den ældste Dannelse paa Øen synes at være den Tuf, 

 som danner Epomeo eller S. Nicola. Dette Fjeld overgaar i 

 Høide alle andre Fjelde paa de flegræiske Marker og de om. 



