74 Amund Helland. 



Disse basalter, anamesiter og doleriter optræder overalt 

 med stor regelmæssighed i dækker, det ene over det andet. 

 De er utvivlsomt gamle vulkanske dækker, der har höbet 

 sig op til saadan betydelig mægtighed. Foruden de nævnte 

 basaltiske bergarter optræder af og til lag af palagonittuf 

 inden denne formation, ligesom der forekommer kullag, sur- 

 tarbrandr, med miocæne planter, der bestemmer formationens 

 alder. Om den geologiske optræden, se Om Islands Geologi 

 Pag. 9. 



Tæt graa basalt fra foden af Bjolfur i SeydisfjörÖr viser 

 makroskopisk enkelte krystaller af feldspath, porfyragtigt ud- 

 skilt. Under mikroskopet viser disse krystaller, der naar en 

 længde af 1 mm., sig at være plagioklas, og den tætte grund- 

 masse opløser sig i plagioklas, augit, magnetjernsten og ser- 

 pentin, omdannet af olivin. Nogen glassubstans eller basis 

 mellem de enkelte krystaller lader sig ikke paavise, men om- 

 kring de større plagioklaskrystaller iagttoges mikrofluktua- 

 tionsstruktur. 



Tæt basalt fra Bjolfur i SeydisfjorÔr med enkelte blære- 

 rum med zeolither opløser sig for mikroskopet i enkelte 

 større krystaller af augit og listeformet plagioklas samt en 

 grundmasse, bestaaende af bitte smaa krystaller af augit, 

 plagioklas og magnetjernsten med dimensioner paa 0.005 mm. 

 En glasbasis synes at være tilstede her. 



Basalt fra Bjolfur med fuldstændig lavastruktur opløste 

 sig til en krystallinsk kornet blanding af listeformet plagio- 

 klas, augit, magnetjernsten samt sjelden olivin. Dolerit fra 

 Bjolfur, i hvilken hvide feldspatkrystaller og ertskorn er 

 kjendelig, viser sig at være en grovkrystallinsk blanding af 

 de samme fire mineraler, men olivinen er for det meste helt 

 omdannet til rødbrun serpentin, kun hist og her en kjerne af 

 uforandret serpentin. 



Disse fire bergarter, der alle har omtrent den samme 

 petrografiske sammensætning, giver imidlertid under mikro- 



