Studier over Islands petrografi og geologi. 85 



glindsende grøn begsten; gangen optræder regelmæssigt og 

 sætter op i basaltbænke. 



Under mikroskopet viser denne begsten en farveløs glas 

 som hovedbestanddel, i hvilken der dog hist og her forekom- 

 mer sfærolithiske dannelser, der mellem krydsede niçois giver 

 et sort kors. Uagtet glasset, der udgjør hovedbestanddelen i 

 denne bergart, er farveløst, saa er det dog i den grad op- 

 fyldt med talløse smaa graa mikrolithiske dannelser, at det 

 under mikroskopet faar et udseende, som om det var 

 opfyldt af tæt støv. Disse mikrolither træder paa mange 

 steder sammen til dannelsen af lange grønne, for enderne 

 sig gaflende større mikrolither, maaske hornblende. Omkring 

 disse større krystallinske dannelser er gla set renere, mere 

 fri for de talrige smaa mitkrolither. 



Det vil heraf fremgaa. at den rent granitiske liparit ved 

 Svinholar ledsages af begsten, hvad der ikke er iagttaget 

 ved lipariten i Endalausadalstindr. Forekomsterne i En- 

 dalausadalstindr, ved Papos og ved Svinholar er de tre mig 

 bekjendte forekomster af liparit af fuldkommen granitisk 

 habitus fra Island. 



Derimod er antallet af gange og af forekomster af stok- 

 formede masser af liparit med mikrofelsitisk grundmasse sær- 

 deles stort paa Island, maaske allerstørst i landets sydøstlige 

 dfil. Nogle af disse forekomster og de optrædende bergarter 

 skal her omtales. 



Ved SkålaQall lige ved AlmannaskarÔ vest for Papös 

 optræder i basaltformationens bænke gange af liparit og 

 basalt. Gangene af liparit er yngre end basaltformationens 

 bænke, men liparitens gange igjen gjennemsættes af de 

 yngre gange af basalt (se fig. 4). Det fremgaar heraf, at 

 eruptioner af basalt har fundet sted baade før og efter lipari- 

 tens dannelse, noget der ogsaa fremgaar af de andre senere 

 meddelte profiler. 



