100 Amund HeUand. 



syssla, liggende i nordlig retning for Krisuvih. Den skal 

 have havt 6 eruptioner. Denne vulkan har undertiden sendt 

 sine lavamasser helt ned til havet, hvorhen afstanden i ret 

 linie er omtrent 14 kilometer. Vulkanen er af forskjel- 

 lige forfattere forvexlet med et fjeld af samme navn, som 

 ligger i OdâÔahraun, nordligt for Vatnajøkull. 



purrårhraun kaldes en lavastrøm, som dannedes aar 1000 

 ved en eruption paa Hellisheidi. Strømmen tog veien mod 

 øst og gik gjennem et pas ned paa det lave land øst for 

 HellisheiÔi ned mod gaarden HjallL Hvor de kratere ligger, 

 som har udsendt dette hraun, er mig ubekjendt. Paa veien 

 over HelHsheiÔi har man nær høidepunktet, 1195 fod o h., 

 en del smaa kratere. Thoroddsen angiver, at strømmen 

 kommer fra to store kratere mellem LàgaskarÔ og Hellis- 

 skarÔ paa den nordvestlige side af Hellisheiôi. Strømmen 

 har en længde af 2 mil. 



Hekla, den mest bekjendte af Islands vulkaner, har ialt 

 havt 21 udbrud. Som hos de andre vulkaner er den bergart, 

 der danner grundlaget, hvori de smeltede stenmasser sætter 

 op, tuf; der er maaske i bygningen af selve vulkanen ikke 

 nogen væsentlig forskjel mellem Hekla og andre udbrudsste- 

 der, der ikke ligger paa ryggen af fjelde, men tildels i dale 

 elle paa flade heie. 



Hekla er oftere beskrevet af tidligere iagttagere, og da 

 jeg ikke har besøgt toppen, skal jeg her indskrænke mig til 

 nogle faa bemærkninger. Fj eldet danner en langstrakt ryg, 

 med længderetning mod no. ; tuf staar frem i lavere niveauer 

 i langstrakte rygge med nordøstlig længderetning. Den 

 øverste del bestaar af udspyede slakker og lavastrømme, og 

 kraterne af 1845 ligger nær toppen i antal 5 med retning 

 no. Heklas lavaer naar i nordøstlig retning længere end 

 paa Ounnlaugssons kart augivet; thi vi traf den helt mod no. 

 ved Tungnad. Det sidste vulkanske udbrud i 1878 fandt ikke 

 sted i selve Hekla, men i fjeldryggen længer mod no., hvor 



