104 Amund Helland. 



hvilket lavastrømmen er kommet op. I kraterne er væggene 

 gjennembrudte paa 1, 2 eller flere sider, og lavaen sees at 

 have strømmet ud af disse aabninger. Kraternes høider er 

 meget forskjellig fra kun nogle faa meter hos de bitte smaa 

 og 100, 200 fod hos de store. Toppen af disse kratere lig- 

 ger i høider paa 1900 til 2200 fod over havet, men over den 

 omgivende lava hæver de sig, som berørt, kun indtil et par 

 hundrede fod. 



Der synes paa dette sted at have dannet sig her omtrent 

 20 kilometer lang "spalte i jorden, der har udsendt lava- 

 strømme til begge sider og samtidigt er der efter spalten 

 opkastet kratere, bestaaende af slakker indtil et par hundrede 

 fods høide. Den detaillerede beskrivelse af kraterne kan vi 

 her ikke opholde os ved. 



Denne kraterrække synes i sin nordøstre del at have 

 fulgt en ældre forhaandenværende kraterrække eller spalte, 

 ligesom der paa forskjellige steder i denne egn tindes ældre 

 kratere til bevis for, at her ogsaa i ældre tid har fundet 

 vulkanske udbrud sted, om end hin frygtelige eruption af 

 1783 er den første i historisk tid. I et endnu ikke offentlig- 

 gjort arbeide vil der blive meddelt en specialbeskrivelse af 

 de her omhandlede kratere og lavastrømme. 



En del vulkanske udbrud er iagttagne paa Island, uden 

 at man nøiagtigt kjender eruptionsstedet. At saa er tilfælde 

 kan ikke forundre, naar man erindrer, at store ørkenagtige 

 strækninger forekommer, og at folk sædvanligvis ikke har 

 nogen særskilt grund til at opsøge disse vulkaner. Thorodd- 

 sen opfører 7 udbrud under betegnelsen udbrud paa ubekjeudte 

 steder i nærheden af Vatnajøkull. Disse 7 udbrud bør for- 

 øges til 10, thi de to udbrud af 1867 og 1873 har neppe 

 fundet sted i Kverkfjøll og endelig har der i 1883 været to 

 udbrud paa et ikke nærmere bestemt sted i Vatnajøkull. 

 Vinteren i>aret 1225 kaldtes sandvinteren paa grund af det 

 store askefald, men ndbrudsstedet er ukjendt. I 1477 faldt 



