108 Amund HeUand. 



saa man neppe kunde holde dem i haanden i 1 fods dybde 

 nnder overfladen. 



Udbrudet begyndte 18de februar 1875 med en stor røg- 

 sky, og om kvelden saaes ilden fra Grimstadir fra de nuvæ- 

 rende midterste kratere. Saa kom der et nyt udbrud 10de 

 marts, fra 14 til 16 ildsvælg. Udbrudene var da s vagere 

 indtil 18de marts, da der brød frem \ til 5 røgsøiler. 23de 

 marts kom der udbrud nordligere end før, ret for den alfare 

 vei over Oræfi, og der kom samtidigt ild vidt omkring, saa 

 at der sagdes at være seet udbrud paa 40 steder. Sidste 

 udbrud begyndte 15de august, og der saaes da 20 røgsøiler 

 paa samme linie. 



Disse udbrud gjorde kun liden sÊade; noget land med 

 beite for sauer blev oversvømmet af lava, men askemængden 

 var ubetydelig. 



Vulkanerne i D'ngjufjell eller i AsMa med udbrud i 

 1875 den 3die jauuar og 29de marts, er besøgt af Jonstrup 

 'l 1876 og af ham beskrevne, og hans ledsager løitnant Caroc 

 har optaget et kart over dem. Kraterne ligger i det sydøst- 

 lige hjørne af dalen Askia mel] em Dyngjtif jell. Disse bestaar 

 af palagonitbreccie og basalt. Askias dall und bestaar af 

 mange over hverandre liggende ældre lavastrømme. 



Indtil en afstand af ^/i mil fra kraterne af 29de marts 

 1875 bestod overfladen af trachytisk pimpsten. Pimpstens- 

 stykkerne blev større jo nærmere krateren, indtil de naaede 

 en størrelse paa 2 til 3 kubikfod. Umiddelbart ved det 

 nordligste krater var hele overfladen dækket af blødt pimp- 

 stensdynd, der dannede en flad kegle af 40 fods høide over 

 Askias lavaflade, som her ligger 3620 fod over havet. Kra- 

 teret var omtrent 150 fod dybt, 300 fod vidt, og vanddampe 

 brød frem af kanaler i bunden og kastede det nedglidende 

 pimpstendynd op igjen. Syd for dette krater var landet 

 sunket 740 fod, og dette indsunkne parti optoges af en sø i 

 2880 fods høide over havet. Bradlinien viste friske flader 



