Studier over Islands petrografi og geologi. 147 



den af røret, vil kiinne have eu temperatur over lOO"", sva- 

 rende til det atmosfæriske tryk, forøget med trykket af 

 vandsøilen i røret. Dette overliedede vand vil stige tilveirs 

 efterhaanden som nyt vand søger til nedenfra og kommer i 

 de høiere dele af røret under et mindre tryk, og den over- 

 skydende varme vil da strax benyttes til dampudvikling. 

 De udviklede dampe danner med våndet et hvidt skum, der 

 staar op af kilden i en kontinuerlig straale. 



Men hvis derimod det ved kiselafsætning dannede rør 

 er tilstrækkelig vidt til, at der kan finde afkjøling sted i 

 nogen grad fra overfladeu, og det overhedede vand i bun- 

 den kun langsomt træder til, da vil disse simple forhold 

 gjøre kilden til en geysir, der pludseligt har udbrud paa 

 grund af udviklede dampmasser og saa igjen gaar til ro for 

 nogen tid. 



Geysirs vand ophedes stadigt ved overhedet vand i bun. 

 den af røret og afkjøles i overfladen. Afkjølingen sker ved 

 en kontinuerlig strøm, hvis tilstedeværelse let lader sig paa- 

 vise. Kaster man nemlig nogle stykker papir ud i geysirs 

 bækken, saa drives disse fra midten af røret hen imod kan- 

 terne og derfra tilbage igjen langs bækkenbuuden til røret. 



De af Bunsen og TJesCloiseaux i 1846 anstillede tempe- 

 raturtagttagelser viser, hvorledes temperaturen voxer i gey- 

 sirrøret. De iagttog nær bunden af røret en temperatur paa 

 127.5° C, medens temperaturen i overfladen var 85.2. 



lagttagelserne viste: 

 At temperaturen stadig steg nedad ; 

 at temperaturen steg paa alle punkter, efterhaanden som 



man kom nærmere henimod tiden for en eruption; 

 at temperaturen aldrig, selv nogle minutter før erupiionen, 

 naar op til det kogepunkt, der svarer til atmosfæ- 

 rens og våndets tryk paa vedkommende punkt; 

 at temperaturen i den midlere høide af geysirrøret kom- 



10* 



