150 Amund Helland. 



ikke tilgjængelige dele af røret. Dette fremgaar allerede 

 deraf, at eruption indtræder, hvis man kaster stene eller 

 torv ned i røret og stopper kanalen. Under eruptionen ka- 

 stes da vand med steneue og torven op igjen, og det til en 

 bøide af indtil 182 Fod. 



Nær Geysir og Strokkr er, som før omtalt, mange smaa 

 og bitte smaa bverar. En af dem, Blesi, er nu en stor 

 varm laug med smukt grønt vand; denne kilde skal før 

 jordskjælvet i 1789 bave været en springende kilde, der 

 sendte våndet 30 til 46 fod op i luften. Overbo vedet foran- 

 drer hverarne sig i tidernes løb, de gamle forsvinder og 

 nye opstaar. Kilderne ved Haukadalr omtales mærkværdigt 

 nok ikke i sagaerne før 1294, da der berettes, at kil- 

 derne bavde forandret sig ved Heklas udbrud i hint aar. 

 Om selve Geysir er der først tale tidligt i det 17de aar- 

 bundrede. Før jordskjælvet i 1789 var Strokkr ubetydelig, 

 men senere bar den spruttet voldsomt. 



Inden den del af Island, som bestaar af palagonittuf, er 

 der særdeles mange bverar og laugar, saa det vilde være et 

 vidløftigt arbeide at besøge og beskrive dem alle. Ved Lau- 

 garvatn, paa veien fra Geysir til f^ingvellir, er der flere 

 smaa bverar umiddelbart ved våndet, ligesom landskaberne 

 mellem Bruarå og Laæd, det vil sige Bishupstungur og 

 Hrunnamannahreppr, har mange bverar og laugar. 



Bekjendte kilder tindes ved Reylcir, syd for tingvalla- 

 vatn, i Ølfusbreppr, 1 dags reise fra Reykjavik. Her er der 

 vel omtrent 40 større og mindre bverar og laugar paa begge 

 sider af elven Varma. Nogle af dem er rolige, klare og 

 dybe, sagte kogende; nogle er stadigt spruttende, nogle er 

 paa veien til at blive dyndvulkaner, og enkelte steder saaes 

 antydning til nåmar. En af disse kilder, som kaldes Litli 

 Geysir, er nu kogende, og har ingen store eruptioner, men 

 før kastede den våndet op i luften. Bunsen, som var der i 

 1846, beretter, at kilden kastede våndet op til 30 à 40 fods 



