Studier over Islands petrografi og geologi. 153 



høide af 105 meter over havet og omtrent 500 meter fra 

 samme. 



Den i egnen raadende bergart tilhører basaltformatiouen, 

 der her omkring fjorden danner høie fjelde. Bergarten ved 

 selve findestedet udmærker sig ikke fra de sædvanlige basaltiske 

 bergarter i denne formation ; sidestenen til den gang, hvor- 

 paa spathen forekommer, viste sig under mikroskopet at be- 

 ståa af frisk plagioklas og augit med magnetj ernsten, hvor- 

 hos olivinen er omdannet til grøn serpentin. Krystallerne er 

 undertiden saa store, at bergarten nærmest kunde benævnes 

 anamesit, men i andre prøver synker dimensionerne ned til 

 saa smaa dimensioner, at bergarten bliver en makroskopisk 

 tæt basalt. 



Forekomsten er en netformet gang af almindelig 

 kalkspath, men indeholdende over enkelte dele ædel dob- 

 beltspath. Gangen er ved de ældrc arbeider blottet i da- 

 gen i et horizontalsnit, der er forsøgt gjengivet i pl. III. 

 Det givende berg er, som netop nævnt, basaltiske berg- 

 arter. Større stykker af dobbeltspath er det sjelden 

 at finde ved gangen, fordi disse er udplukkede baade 

 af de udbrudte masser og i den blottede del af gangen. De 

 smukkeste stykker og krystaller af dobbeltspath skal tindes 

 i 1er, men den største del af gangen bestaar af hvid, ugjen- 

 nemsigtig kalkspath uden værd for optikeren eller mine- 

 ralogen. 



Gangen eller gangnettet, der synes at være meget ure- 

 gelmæssigt, har aldrig været gjenstand for regelmæssig af- 

 bygning, men der er skjærpet efter dobbeltspath nu og da 

 i de sidste .200 aar. Forekomsten kan under alle omstæn- 

 digheder ikke ansees for udtømt, men det er vanskeligt, paa 

 grund af gangens uregelmæssighed og den ædle spaths ure- 

 gelmæssige fordeling i gangen, at opgjøre sig en mening 

 om kvantiteten af dobbeltspath, som maatte forefindes, lige- 

 som det heller ikke er muligt paa forhaand at bestemme 



