Decapodernes Forvandlinger. 165 



Rygskjoldet viser de forskjellige Regioner tydeligt mar- 

 kerede og har en dobbelt Rad af stumpe dorsale Torner, 

 fordelte i 2 Partier. Helt fortil sees (Fig. 7) 3 Par saa- 

 danne ordnede til hver Side af en tydeligt fremtrædende 

 dorsal Længdekjøl, og umiddelbart bag Cervicalfaren findes 

 (se Fig. 6) langs ad Hjerteregionen flere Par Torner, der 

 bagtil bliver mere og mere utydelige. Fremdeles bemærkes 

 (se Fig. 7) lige bag Supraorbitaltornerne til hver Side en 

 Række af 2—3 smaa knudeformige Fremspring. Pandehor- 

 net har nu antaget sit for Arten characteristiske Udseende; 

 det er temmelig langt og rager endog med Spidsen noget 

 ud over Iste Par Føleres Skaft. Til hver Side har det 3 

 stærkt markerede Tænder (se Fig. 7) og foran disse i den 

 nedre Kant en enkelt saadan (se Fig. 6). Enden af Pande- 

 hornet er udtrukket i en skarp Spids, der er ganske svagt 

 opadrettet. 



Af Bagkropssegmenterne er det Iste meget lidet og kun 

 forsynet med smaa og afrundede Epimerer, medens disse 

 paa de 4 følgende er vel udviklede og udtrukne i et skarpt 

 tilspidset, noget bagudrettet Fremspring. 



Øinene har forholdsvis betydelig længere og tykkere 

 Stilke end hos det voksne Dyr, hvorimod den egentlige Øie- 

 glob er mindre udviklet. 



Følerne synes at forholde sig paa det nærmeste som hos 

 fuldt udviklede Exemplarer; kun er Tallet afLed i Svøberne 

 meget mindre. 



Munddelene kunde selvfølgeligt paa det eneste forelig- 

 gende Exemplar ikke nøiere undersøges. De 2 sidste Par 

 Kjævefødder sees imidlertid tydeligt ragende frem under den 

 forreste Del af Rygskjoldet (se Fig. 6), og synes i alt væ- 

 sentligt at stemme overens i sin Bygning med samme hos 

 det voksne Dyr. 



Fødderne bærer endnu et Mærke efter Larvelivet, idet 

 der paa dem alle er levnet en liden Rest af Exopoditen i 



