Decapodernes Forvandlinger. 197 



baade ethvert Spor til Leddeling og til Børster, kun dan- 

 nende en simpel konisk fortilrettet Fortsats. 



3die Par Kjævefødder (Fig, 12) udmærker sig, ganske 

 i Modsætning til hvad Tilfældet var hos Larverne, ved den 

 særdeles stærke Udvikling af den indre Gren eller selve 

 Stammen, der ligesom paa foregaaende Par er 5-leddet og 

 knæformigt bøiet paa Midten, men langt kraftigere og over 

 dobbelt saa lang. Dens sidste Led er temmelig stort, stumpt 

 koniskt og rigeligt børstebesat. Exognathen viser den 

 samme rudimentære Beskaffenhed som paa foregaaende Par. 

 A^ed Basis af dette Kjævefodpar tindes en tydeligt udviklet 

 Gjelle af et lignende Udseende som hos Ungen af Calocaris. 



Samtlige Fødder er nu (se Fig. 1 og 2) udviklede paa 

 den for Slægten characteristiske Maade, men er forholdsvis 

 mindre robuste end hos det fuldvoksne Dyr. 



Navnlig er dette Tilfældet med Iste Par, der ogsaa i 

 Formen af Haanden (se Fig. 13) viser nogen Afvigelse. Den 

 er nemlig udviklet til en fuldkommen normal Sax eller Che- 

 la, idet begge Fingre er af omtrent ens Længde, medens 

 som bekjendt hos det voksne Dyr den ubevægelige Finger 

 (Tommelen) er betydelig mindre end den tevægelige. Begge 

 ender i en skarpt tilspidset Fortsats, og den ubevægelige 

 har i den indre Kant 5 tandformige Fremspring. 



De 3 følgende Par (se Fig. 1 og 2) har allerede alle 

 Characterer af ægte Gravefødder, idet de ydre Led er sam- 

 mentrykte og brede, med Endekloen lancetformig og tæt 

 børstebesat i Kanterne. 



Mest udpræget er i denne Henseende det forreste af 

 disse Par (se Fig. 14), medens de 2 ø rige bliver efterhaan- 

 den svagere af Bygning. 



Sidste Par har mere Formen af sædvanlige Gangfødder, 

 idet ingen af Leddene er mærkeligt udvidede og Endekloen 

 af den sædvanlige leddannede Form (se Fig. 15). 



Paa ingen af, Fødderne var noget Rudiment af Exopodit 



