230 S. A. Sexe. 



tænker sig at it 3/ under Passagen gjennem bemeldte Punkt 

 slaar over til T y eller ikke. 



Hvad der i det forudgaaende er fremhævet angaaende 

 Algorithmen for ^^ - 1 og Algorithmen for pT lader sig sam- 

 menfatte saaledes: 



Algorithmen for V - 1 bestaar af tre Slags Ligninger: 

 a Ligninger, hvori V -\ optræder paa begge Sider af Lig- 

 hedstegnet, h Ligninger, hvori ]/-l optræder kun paa den 

 ene Side af Lighedstegnet, og c Ligninger, hvori |/-1 er 

 bortfaldt paa begge Sider af Lighedstegnet. Algorithmen for 

 pl bestaar ligeledes af tre Slags Ligninger: {a) Ligninger, 

 hvori pT optræder paa begge Sider af Lighedstegnet, (b) Lig- 

 ninger, hvori pl optræder kun paa den ene Side af Ligheds- 

 tegnet og (c) Ligninger, hvori pT er bortfaldt paa begge 

 Sider af Lighedstegnet. Enhver Ligning af Klassen a og & 

 gjenfindes henholdsvis i Klassen (a) og (6) paa det nær, at 

 pl^ er Iraadt i Stedet for \/ - 1. Enhver Ligning af Klassen 

 c gjenfindes uforandret i (c). Enhver Ligning i Algorithmen 

 for 1/-1 er en Fiktion, af Klassen a og & endog en menings- 

 løs Fiktion, Thi enhver Operation med }/-!, et non-ens, 

 er non sens. Enhver Ligning i Algorithmen for pï er en 

 bevist, virkelig Sats, Læresætning. Det træfFer sig altsaa saa- 

 ledes, at det ved Hjælp af K-l frembragte Digt i visse Til- 

 fælde svarer til Virkeligheden, f. Ex. Ligningerne 3 og 4 i 

 § 10. Og herpaa beror Brugbarheden af de imaginære Stør- 

 relser, eller rettere: af den imaginære Kvadratrod. 



