246 I- H. L. Vogt. 



Her er medtaget de fleste af de hidtil kjendte, til gra- 

 üiten knyttede, ertsforekomster langs granitgrænsen paa styk- 

 ket Skreikampen — Kristiania — Drammen (af længde ca. 120 

 kilom.); ogsaa udenfor dette strøg følger der altid langs 

 grænsen en svite forekomster (f. ex. paa Hadeland, i Skiens- 

 dalen), men disse liar jeg desværre ikke havt anledning til 

 at besøge. 



At give en detailleret beskrivelse af hver enkelt af de 

 mange, her omhandlede gruber vilde være af liden interesse. 

 da de fleste af forekomsterne er smaa og ubetydelige. Kun 

 nogle faa, nemlig Narverud, Aaserud grübe og skjærp, Kram- 

 bodal (eller Røkeberg) i Drammeus-feltet og Storgruben, Ny- 

 berg og Pauls grübe i Skrei-feltet, har været gjenstand for 

 nogen større drift, fornemmelig i forr. aarh. og i begyndelsen 

 af dette; nu er samtlige jerngruber forlængst nedlagte, men 

 i de senere aar har der været gjort en del forsøgs-arbejde i 

 flere af kobbergruberne. 



Fra jerngruberne, som paa en enkelt uudtagelse nær lig- 

 ger inde i de siluriske skifere, leveredes der i fordums dage 

 malm til de mange smaa jernværk, som tidligere blev drevne paa 

 østlandet (langs granitgrænsen, nemlig Vik, Feiring og Eids- 

 volds jernværk ved Skrei-feltet, Hakedalens og Bærums jern- 

 værk nær Kristiania, Eidsfos, Hassel og Kongsbergs jernværk 

 ved Drammens-feltet). Om malmens kvalitet faar man i de 

 gamle beskrivelser den oplysning, at beskikningen i det hele 

 og store taget neppe leverede 30 7« jei'^^); da tilmed jern- 

 malmen altid var temmelig stærkt forurenet med forskjellige 

 kise (svovlkis og kobberkis, m. m.) samt jævnlig med en del 

 Zinkblende, blyglans, vismuthglans m. m., er det en selvfølge, 

 at gruberne umulig i længden kunde lønne sig. I de sidste 

 aar, de forskjellige masovne var i gang, hentede man endog, 

 trods de vanskelige kommunikationsforholde, malm fra Kra- 



^) Nu er 42— 44 7o det yderste minimum i Skandinavien. 



