Norske ertsforekomster. 257 



ren (og kalksteneu) ligeledes meget stærkt metamorfoseret, 

 men dog ikke i den grad som ved Narverud; ved Pauls 

 grübe, som ogsaa ligger i nærheden af grænsen, men som 

 indeholdt daarlig erts (at dømme efter de gamle beskrivelser 

 og udsagn, lejestedets udgaaende samt de paa berghalden 

 liggende stykker), er omvandlingen adskillig svagere end ved 

 Røkeberg. Den betydeligste af de i større afstand fra gra- 

 nitgrænsen optrædende ertsmasser har vi, saavidt vides, ved 

 Aaserud gruber og skjærp; i overensstemmelse hermed tinder 

 vi, at skiferen paa disse steder er meget stærkt forhærdet 

 (omtrent som f. ex. ved Røkeberg), endskjønt forekomsterne 

 ligger temmelig langt fra grænsen (ca. 1 kilom., horizontalt 

 regnet). Ved de i lignende afstand liggende forekomster, 

 hvor der kun er lidet erts tilstede (som tilfældet er f. ex. 

 med Bjørnemyr, Dalemyr, Aamundrud, flere i Mistberget etc.), 

 er omvandlingen ganske svag. Paa steder, som førte saa 

 fattig erts, at minerings-arbejdet stansedes allerede efter et 

 par dages eller ugers forløb (som tilfældet var ved flere smaa 

 skjærp i Feiring, 0. Thoten m. m.), er det med erts impreg- 

 nerede skiferbælte ikke, saavidt det kan sees, mere omvand- 

 let end de nærliggende lag. 



Selv i haandstykker kan man jævnlig øjne den forøgede 

 metamorfose, som metalforbindelserne fremkaldte. Allerede, 

 ved den første af de hidhørende gruber, jeg overhovedet be- 

 søgte (nemlig Krambodal eller Røkeberg), lagde jeg saaledes 

 mærke til, at ertsen næsten overalt omgiver sig med en tynd 

 zone 1) af rød granat (efter makroskopisk bestemmelse 2), 



^) Oftest et par mm. til 1 cm. bred. 



^) I et mikroskopisk præparat, skaaret lodret paa en ertsaare af bredde 

 ca, 5 mm., sees, at den forhærdede skifer bestaav af granat, blandet 

 med et lysegrønt, næsten ikke pleockroitisk mineral, som i enkelte snit 

 (=}= c'axen) viser sig gjennemsat af spaltbarhed i en retning, i andre 

 derimod (_L c'axen) i to retninger, som staar omtrent lodret paa hin- 

 anden. I de første slags snit maaltes udslukningsvinkler i forhold til 



Archiv for Mathematik og Naturvidenskab. 9 B. 17 



Trykt den 23de Mai 1884. 



