268 I- H. L. Vogt 



ver sig fra graniten, eventuelt granit-eruptionen, — eller et 

 indirekte, hvorved forstaaes, at ertsen er fremkommet ved 

 processer, som graniten ved sin fysikalske indvirkning frem- 

 kaldte i de tilstødende bergarter. — For at løse dette problem 

 vil vi indtil videre kun fæste os ved de anvisninger, der op- 

 træder inde i siluren, da disse danner den mest typiske 

 klasse. De indeholder, som tidligere omtalt, fornemmelig 

 jernforbindelser; da skiferen al tid fører en større eller mindre 

 jerngehalt, er vor første tanke, at ertsen skyldes den selve 

 skiferen oprindelig iboende jernmængde. Ved metamorfosen 

 har der fundet en omkrystallisation sted; jernmængden kunde 

 derved først være bleven taget ud af de oprindelige forbin- 

 delser og senere have konstitueret sig som magnetit eller 

 jernglaus. At saa undertiden muligens kan have været til- 

 fælde, kan man ved de smaa, ubetydelige skjærp ikke uden 

 videre modbevise; ved de store forekomster derimod maa der 

 ubetinget have fundet sted en tilførsel af fremmed material. 

 Skiferens jerngehalt er, efter de hidtil foretagne analyser, 

 altid temmelig liden, medens vore gruber, om de vistnok ikke 

 har været særdeles rige, dog altid (uden nogen særdeles be- 

 tydelig skeidning) har leveret malm med ca. 30 7o jern o: 

 ca. 37 7o jernoxydul. Skulde skiferen blot ved en enkel 

 omkrystallisation have kunnet levere jernmalm, saa maatte 

 man ogsaa hvorsomhelst kunne afbj'^gge den, men saaledes 

 forholder det sig ikke. 



Nogen fuldstændig omsmeltning af et større parti, hvor- 

 ved jerngehalten kunde være bleven koncentreret i et relativt 

 lidet felt, har ikke fundet sted, idet vi nemlig overalt inde 

 i vore gruber kan øjne stratifikationens spor. Vi maa efter 

 dette slutte, at vore forekomster er dannede ved en direkte 

 tilførsel af fremmede metalforbindelser ; vor næste opgave er 

 at forsøge at bestemme, hvorledes dette kan have gaaet 

 for sig. 



Idet vi tænker os ind i den gamle Werner'ske skole, vil 



