Norske ertsforekomster. 271 



som leveres ved de forskjellige eruptioner, skulde være alde- 

 les afhængig af de geologiske tidsperioder. Vi maa saaledes 

 paa forhaand kunne gaa ud fra, at hver enkelt af vore mange 

 eruptiver førte med sig forskjellige metalforbindelser, og at 

 vi i den anledning maa vente at tinde erts-ansamlinger, som 

 vistnok i kvantitativ henseende kan tænkes at være højst 

 ubetydelige, i nærheden af grænserne; vor opgave i det føl- 

 gende er kritisk at gjennemgaa vore eruptive bergart-grupper 

 samt de ertsforekomster, som muligens kan være knyttede 

 til samme. 



Da vor yngre granit (og syenit) kom frem som en smel- 

 tet, ild- (og vand-) flydende masse, maa vor første forestilling 

 være, at ogsaa ertsen oprindelig existerede i smeltet tilstand. 

 I saa fald maatte man dog ubetinget vente, at ertsen var 

 bleven holdt tilbage af eruptiven og fuldstændig bleven ind- 

 smeltet i samme i) o: at vore forekomster maatte optræde 

 inde i graniten, omtrent som forholdet er ved f. ex. Meisholt 

 grübe; de i siluren værende anvisninger maatte i tilfælde 

 kun være at opfatte som apofyser, udsendte af moderstenen. 



Undersøgelse af vor ertsgruppe oplyser dog om, at fore- 

 komsterne optræder paa en ganske anden maade; vi slutter 

 heraf, at ertsen ikke kan have trængt frem i smeltet tilstand, 

 men i en anden aggregations-form, altsaa enten som gas 

 (ertsen dannet ved sublimation) eller i opløst form. Forhol- 

 dene ved de moderne lavaer lærer os, at overhedet vand 

 spiller en principiel rolle ved de forskjellige udbrud ; at saa 



^) Det erindres, at de eruptive ^bergarter altid indeliolder større eller min- 

 dre mængder af den erts (magnetit), som danner hovedbestanddelen i 

 vore gruber, hvoraf fremgaar, at magnetit uden videre kan blande sig 

 med silikater, der befinder sig i smeltet tilstand, noget, som f. ex. ogsaa 

 studium af slagger lærer os. 



