Norske ertsforekoinster. 287 



Af egentligt »gangberg«, o : de ertsen ledsagende mine- 

 raler, som oprindelig ikke tilhørte skiferen, findes der ikke 

 meget, om end mere end ved de i forrige afsnit omhandlede 

 jernerts-forekomster. Det vigtigste af de fremmede mineraler 

 er kalkspath, dernæst kommer flusspath og kvarts; samtlige 

 optræder jævnlig i smaa, men vakre krystaller (kalkspath 

 dels søjleformig med former og K . -^ iR, dels tavleformig 

 med former c^^R.OR; flusspath i og co 0). De forskjel- 

 lige ertser viser sig ogsaa ofte i ganske gode krystaller, 



I selve Konerudkollen er der en utallighed af større 

 eller mindre gruber, hvoraf hver enkelt kan henføres til en 

 bestemt af de mange grønstengange ; af de sidste har jeg 

 ved mine gjentagne besøg talt mindst 15, rimeligvis er der 

 det mangedobbelte antal. De i aasen gaaende gange er, saa- 

 vidt det kan sees, samtlige indbyrdes parallelle, strygende i 

 retning N—S.; ved fjeldets fod ligger »Orano grübe, hvis 

 grønstengang gaar i retning NNV. Den indbyrdes afstand 

 mellem de enkelte gange er højst variabel, i regelen ca. 

 Ö0— 100 m. I det hele distrikt er der et ikke ubetydeligt 

 ertskvantum tilstede; kun skade, at ertsen næsten overalt 

 optræder saa spredt og fint indsprængt, at man, selv ved 

 samvittighedsfuld skeidning, ikke kan faa den bragt op i 

 tilstrækkelig høj gehalt. For at kunne levere produkterne i 

 salgbar stand maa man lade dem gjennemgaa en kostbar og 

 vidtløftig opberedning, men herved belastes arbejds-udgifterne 

 i altfor stærk grad. Tilmed er blyglansens sølvgehalt ikke 

 særdeles betydelig, kun 0.03 til 0.30 7o. 



I umiddelbar nærhed af Konerudkollen har man en række 

 analoge forekomster. Ved Austad (i 0.) ligger der saaledes 

 en hel del smaa anbrud (paa blyglans, zinkblende og jern- 

 glans) dels inde i og dels lige paa siderne af en lang, men 

 smal grønstengang (længde over 320 m.). I nærheden af 

 denne findes en ganske ejendommelig forekomst, idet de silu- 

 riske skikter i enkelte lag fører jernglans, i andre derimod 



