294 I- H. L. Vogt. 



I grundmassen kan adskilles en del plagwhlas (med næsten 

 udvisket tvilHûgstribning), lidt hiotit (stærkt cloritiseret) samt 

 hist og her lidt' augit] som sekundær-mineraler (af sidst- 

 nævnte mineral?) er fremkommet kalkspath (i rigelig mængde) 

 og rimeligvis noget kvarts. Ogsaa her sees de store okta- 

 edere af mørk spinel eller magnetit. 



Kohherkis-g angene ved Brotshaug nær Feiring kirke pr. 

 Mjøsen. I en stærkt forvitret syenit-porfyr, som muligens er en 

 udløber af den nærliggende granit (eller syenit), og som i en 

 gang af flere kilom.s længde og ca. 1 kilom.s bredde passerer 

 mellem grundfjeldet paa den ene side og silurisk etage 2 

 (alunskifer) paa den anden, optræder der en hel del (ca. 10) 

 nogenlunde parallelle gange, der samler sig til et gangtog af 

 bredde ca. 150 m. og længde nogle 100 m.^). Gangene, hvis 

 mægtighed varierer mellem 0.05 og 0.3 m., bestaar af kvarts 

 og kalkspath med kobberkis og svovlkis; ertserne sidder 

 gjerne i linseformige ansamlinger. Paa dette gangsystem 

 arbejdede i slutten af forrige aarh. et lidet kobberværk, som 

 havde smeltehytte ved den nærliggende Stefferud-elv ; ved en 

 nys stedfunden prøvedrift, hvorved der tilsammen blev afbyg- 

 get ca. 200 m'- gangflade, udvandt man gjennemsnitlig 0.04 

 — 0.06 ton ren kobberkis pr. m"^ gangflade (malmen reduceret 

 til gehalt à 34 7« kobber). Paa flere steder i tilstødende 

 dele af grundfjeldet findes der i nærheden af porfyrgrænsen 

 nogle smaa kvartsgange, som ogsaa fører kobberkis med 

 svovlkis (og magnetkis); rimeligvis staar disse gange i gene- 

 tisk forbindelse med gangene inde i porfyren. 



Det her beskrevne ertsfelt hører muligens i systematisk 



1) Se kartskitse i Tndberetn, til den geol. unders. 1882, Nyt mag. f. 

 natur v 1883. 



