Ti] belysning af cellernes former. 327 



hverandre, må ved et ligeligt tryk ækvatorialzonen blive fir- 

 sidet ; når trykket har virket, indtil alle mellemrummene 

 mellem kuglerne og planerne er fyldte, vil der være dannet 

 rette regulære firsidede prismer. 



1) Ve r tikalsamment rykning. 



En sammenpresning i vertikalretningen kommer istand, 

 når de parallele planer nærmes til hinanden; nabokuglerne, 

 som naturligvis samtidig sammenpresses, vil hindre den enkeltes 

 masse fra at vige ud til siden, hvor de berører den (fig. 17); 

 den afveien pressede masse må altså søge hen i de mellem- 

 rum, som findes mellem kuglerne indbyrdes og mellem disse 

 og planerne. Da alle kugler samtidig trykkes, vil også deres 

 masser samtidig og med lige hastighed søge at undvige og 

 vil overalt træffe hverandre på halvveien; der dannes korte 

 rette regulære firkantede prismer, hvis grundflader er kva- 

 drater, hvori kuglens radius r-k er lig radius r til den i 

 grundfladen indskrevne cirkel; grundfladens side vil altså 



TT /'ir 



blive 2rk og prismets høide: -^. 



4 7Z7*]r 



Kuglens kubikindhold = -— 

 Prismets kubikindhold - h . 4rk^ 



3747?" 127^' ^ ^' 

 Eæempel: Af en kugle med 5 cm. radius og cm^ 523,5- 

 indhold vil der dannes et prisme, hvis grundflades side er 10 

 cm. og høide 5,23 cm. 



2) Horizontalsammentrykning. 



Herved forståes det, at kuglen trykkes sammen fra 

 siderne i de fire retninger, hvori de berørende nabokugler 

 ligger; altså i ækvatorialzonen, mens de to parallele planer 



